Справа № 351/736/23
Провадження № 1-кп/351/101/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні нікого не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, на час дії воєнного стану, який введено на території України 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 діб, дію якого продовжено 14.03.2022 Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 30 діб, 18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 30 діб, 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 12.08.2022 Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 07.11.2022 Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб та 06.02.2023 Указом Президента України № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, в період часу з 15 лютого 2023 року по 13 березня 2023 року, точну дату і час в ході досудового розслідування не вдалось встановити, ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна від місця свого проживання пішов до господарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 , догляд за яким здійснює ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу проник на неогороджене подвір`я господарства, де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відважив одну із створок вікна, з тильної сторони житлового будинку, проник у середину приміщення, звідки таємно викрав плиту чавунну двоконфорочну та колосникову чавунну решітку вартістю 1 533 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав. Пояснив, що в лютому 2023р., точної дати не пам`ятає, він прогулювався в саду, після чого проник в житловий будинок потерпілого, що знаходиться в АДРЕСА_1 , звідки викрав газову плиту та решітку. Зазначив, що в житловий будинок проліз через вікно. Щиро кається у вчиненому, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій вказав, що не має фізичної можливості бути присутнім в судовому засіданні, просив справу розглядати у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, просив його суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , яка характеризується позитивно за місцем проживання, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання, враховуючи особу винного, беручи до уваги інформацію, яка міститься в досудовій доповіді органу пробації щодо характеристики особи обвинуваченого, його способу життя, історію правопорушень, а також враховуючи середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, та середній ризик небезпеки, який обвинувачений становить для суспільства, орган з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. У разі прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, орган з питань пробації вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок, відповідно до ч.3 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі викладеного, суд вважає, що є підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців.

На думку суду такепокарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті, визначеній у ст. 50 КК України.

Стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2023р. на речові докази, з яких:

- слід пальця руки зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- двокомфорну плиту для печі з двома чавунними комфорками та чавунною решіткою, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_5 , як власнику.

- двокомфорну плиту для печі з двома чавунними комфорками та чавунною решіткою, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_5 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_6