Справа № 210/3213/23
Провадження № 1-кп/210/490/23
В И Р О К

іменем України

"03" липня 2023 р. Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю адвоката ОСОБА_4

з участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження №30000229 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волноваха Донецької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 прож.

АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді сержанта резерву 16-ї запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 15 вересня 2022 року приблизно о 18:00 годині був відсутнім під час перевірки особового складу, тобто самовільно залишив місце постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , командуванню про причини свого вибуття ОСОБА_5 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки «15» червня 2023 року, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, молодший сержант ОСОБА_5 добровільно та з власної ініціативи прибув до Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону і заявив про себе, чим припинив вчиняти злочин проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин).

Відповідальність ОСОБА_5 за вказані діяння передбачена ч.5 ст.407 КК України, за ознаками самовільного залишення військової частини, вчиненого в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

В ході судового засідання сторони повідомили суд про укладання угоди про визнання винуватості у скоєнні даного злочину та надали суду угоду про визнання винуватості від 15.06.2023 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , (надалі-сторони) згідно з якою обвинувачений під час досудового розслідування і в ході судового засідання повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання :

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу ОСОБА_5 , який бере безпосередню участь в забезпеченні, проведенні і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом відсічі збройної агресії з боку російської федерації проти України, наявність визначених ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання, а саме: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання ним винуватості, тобто декілька обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони дійшли згоди про можливість застосування до ОСОБА_5 ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 5 ст. 407 КК України за цей злочин, та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Крім того, враховуючи обставини справи та особу винного, на підставі ч. 1 ст. 62 КК України, замість призначеного покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, сторони вважають за можливе призначити покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні (військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) строком на 1 (один) рік, військовослужбовцю, призваному на військову службу під час мобілізації.

Угода укладена в присутності адвоката ОСОБА_4 .

Сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

а) для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, йому роз`яснено і є зрозумілими.

б) для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні сторони угоду підтримали, просили її затвердити. Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у скоєнні даних злочину у повному обсязі.

В судовому засіданні суд, відповідно до вимог ч.6 ст.474 КПК України, шляхом отримання пояснень сторін, яким у встановленому порядку роз`яснені їх права, переконався, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні суд, відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України, перевірив вказану угоду на відповідність вимогам КПК України та закону та встановив, що угода відповідає вказаним вимогам, оскільки угода складена в порядку та на підставах ст.ст. 468-472 КПК України, містить передбачені вимогами вказаних статей КПК України відомості та дані.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, в тому числі не допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, немає обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Зазначена в угоді міра покарання лежить у межах санкції статті, в якій обвинувачений визнав себе винним, міра покарання відповідає обставинам справи, характеристиці особи, що вчинила злочин, його тяжкості та ступеню суспільної небезпеки як самої особи, так і вчиненого нею діяння.

На підставі викладеного суд вважає, що угода, укладена сторонами у даному кримінальному провадженні, підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 15.06.2023 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити визначене угодою покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 ( одного ) року позбавлення волі.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 ( один) рік.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання .

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку вручається засудженому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1