Справа № 175/1891/23
Провадження № 1-кс/175/421/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року смт Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої: слідчої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

за участю особи, яка подала скаргу: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В скарзі зазначено, що бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Так, 11 квітня 2023 року до відділення поліції № 8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_3 щодо вчинення відносно неї кримінальних правопорушень. Однак, передбачені законом відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, тому заявниця вважає, що посадові особи відділення поліції № 8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області такими своїми діями порушують кримінальне процесуальне законодавство України. Заявниця просить суд зобов`язати уповноважених осіб відділення поліції № 8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за її заявою від 11 квітня 2023 року та розпочати розслідування, а також визнати її потерпілою в цьому кримінальному провадженні, провести перевірку і вчинити певні дії.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу, - ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримала, посилаючись на те, що вони законні й обґрунтовані, тому просила суд скаргу задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник відділення поліції № 8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд скарги за їх відсутності, заявлені в скарзі вимоги не визнають та просять відмовити в задоволенні скарги.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Як встановлено в ході судового розгляду скарги, 11 квітня 2023 року до відділення поліції № 8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_3 від 11 квітня 2023 року, в якій вона зазначила, що відносно неї були скоєні кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 172, 173 КК України.

Так, положеннями ч. 1 ст. 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України. При цьому, обов`язковими елементами складу будь-якого кримінального правопорушення є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дія (бездіяльність) не є кримінальним правопорушення.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей про нього до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Тобто, виходячи із системного аналізу зазначених вище положень закону, можна зробити висновок, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише такі, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому суб`єктивна впевненість особи у неправомірних діях, незгода із рішенням, дією чи бездіяльністю самі по собі не можуть бути підставами для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

Так, положеннями ст. 172 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне звільнення працівника з роботи з особистих мотивів чи у зв`язку з повідомленням ним як викривачем про вчинення іншою особою корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції», а також інше грубе порушення законодавства про працю, за ті самі дії, якщо вони вчинені повторно, або щодо неповнолітнього, вагітної жінки, одинокого батька, матері або особи, яка їх замінює і виховує дитину віком до 14 років або дитину з інвалідністю. Положеннями ст. 173 КК України передбачена кримінальна відповідальність за грубе порушення угоди про працю службовою особою підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, а також окремим громадянином або уповноваженою ними особою шляхом обману чи зловживання довірою або примусом до виконання роботи, не обумовленої угодою, за ті самі дії, вчинені стосовно громадянина, з яким укладена угода щодо його роботи за межами України.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 , остання не містить даних, які б вказували на об`єктивні ознаки грубого порушення законодавства про працю і грубого порушення угоди про працю та свідчили про наявність в діях певної особи ознак передбачених КК України кримінальних правопорушень.

Натомість, викладені в заяві обставини та доводи заявниці фактично зводяться до наявності цивільного трудового спору між нею та роботодавцем щодо невиплати заробітної плати, неможливості її звільнення та не видачі трудової книжки. Однак, вказані обставини не свідчать про можливе скоєння вказаних в заяві кримінальних правопорушень. Доводи заяви не містять необхідних відомостей про вчинені кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 214 КПК України мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а ґрунтуються на суб`єктивній оцінці заявниці та її ставленні до зазначених у заяві обставин. Інших відомостей про вчинення передбачених кримінальним законом кримінальних правопорушень заява не містить.

Також суд враховує, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення є його суспільна небезпечність. Кримінальне правопорушення серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо можливого скоєння кримінального правопорушення не є свідченням його вчинення, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що за аналогічною заявою ОСОБА_3 30 червня 2021 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після проведення досудового розслідування та з`ясування всіх обставин кримінального провадження 19 серпня 2022 року дізнавачем була винесена постанова про закриття цього кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Вказана постанова про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 не була оскаржена. При цьому ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала викладених вище обставин та пояснила, що вона дійсно вже зверталась до поліції, проводилось досудове розслідування, але те кримінальне провадження було закрито.

Також судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2022 року було відмовлено у задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Комунального позашкільного навчального закладу дитячо-юнацького клубу фізичної підготовки, Дніпровської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості та зобов`язання вчинити певні дій, за участю третіх осіб - Відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації, Ліквідаційної комісії відділу освіти, культури, молоді та спорту Дніпровської районної державної адміністрації та Дніпровської районної ради Дніпропетровської області. Предметом позовних вимог були ті порушення трудового законодавства, які зазначені в заяві ОСОБА_3 від 11 квітня 2023 року, що була подана нею до відділення поліції № 8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Вказане судове рішення не набрало законної сили, оскільки оскаржено в апеляційному порядку. При цьому ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала викладених вище обставин і пояснила, що вона дійсно зверталась із відповідним позовом до суду, але в задоволенні позову їй було відмовлено і нею було подано апеляційну скаргу.

Таким чином, враховуючи викладене вище, оскільки заява ОСОБА_3 фактично констатує наявність цивільного трудового спору між нею та роботодавцем щодо невиплати заробітної плати, неможливості її звільнення, не видачі трудової книжки, тощо та вказує на незгоду заявниці із судовим рішенням, ухваленим за результатами судового розгляду її позову у цьому спорі, а також не містить достатніх даних про наявність ознак кримінально-караного діяння, суд приходить до висновку, що посадовими особами відділення поліції № 8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не було допущено протиправної бездіяльності при розгляді цієї заяви.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає передбачених законом підстав для задоволення скарги та приходить до висновку, що в задоволенні такої скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303 - 307, 309 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя: