Справа №: 398/1718/23
провадження №: 1-кп/398/235/23
ВИРОК

Іменем України

"15" травня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 01.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2023 року близько 23 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебував у свого батька ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, який переріс у штовханину, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій прямий умисел та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень схопив батька ОСОБА_6 правою рукою за шию та міцно тримав, чим вчинив акт фізичного насильства відносно батька, що підпадає під ознаки домашнього насильства визначеного Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII.

Внаслідок завданого ОСОБА_4 травматичного впливу у ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №36 від 01.03.2023 року маються тілесні ушкодження у вигляді синця шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним по пред`явленому обвинуваченню за ч.1 ст.125 КК України в повному обсязі, погодився із обставинами, викладеними в обвинувальному акті та зібраними у справі доказами, у скоєному щиросердечно розкаявся та пояснив, що він 28.02.2023 року у період часу з 22 години до 23 години прийшов до квартири свого батька ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . Батько зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_7 розпивали спиртні напої. Коли він увійшов до квартири, батько почав разом з ОСОБА_7 пред`являти йому претензії щодо поведінки та виховання, почав провокувати його. Він словесно захищався. Коли батько поліз штовхатися, він схопив батька за шию. Це тривало короткий проміжок часу. Після цього він пішов з квартири. До вчиненого ставиться негативно, просить призначити мінімальне покарання у виді штрафу, неофіційно працює на ринку на двох точках у приватного підприємця, має стабільний заробіток та зможе сплатити штраф.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд за згодою всіх учасників судового розгляду в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд прийшов до переконання, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, що йому інкримінується, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив умисний закінчений кримінальний проступок.

Як особа ОСОБА_4 не одружений, на обліку в закладі з надання психіатричної допомоги не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, осудний, офіційно не працевлаштований, проте неофіційно працює продавцем, має прибуток, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимостей.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин та особи обвинуваченого, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_4 у разі призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України, може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8