УХВАЛА

Іменем України

08.08.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,

представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши внесене дізнавачем СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0001111, зареєстрованого 05.08.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , клопотання про арешт майна та додані до клопотання матеріали,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач за погодженням із прокурором звернувся із указаним клопотанням, в якому послався на те, що 04.08.2023 о 21 год. 56 хв. за адресою: Богунський район, м. Житомир, вул. Вільський Шлях буд. 38/2, працівниками поліції (екіпажем 0011) було зупинено автомобіль марки Фольксваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час перевірки посвідчення було виявлено ознаки підробки останнього.

За даним фактом 05.08.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження № 0001111 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено, що 04.08.2023 о 21 год. 57 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 та в подальшому рапорт від поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_7 про те, що 04.08.2023 о 21 год. 56 хв., за адресою: Богунський район, м. Житомир, вул. Вільський Шлях буд. 38/2, працівниками поліції (екіпажем 0011) був зупинений автомобіль марки Фольксваген Пассат, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у якого під час перевірки посвідчення, видане на ім`я останнього, були виявлені ознаки підробки даного посвідчення, а саме: шрифт символів реквізитів відрізняється від встановленого зразка, сам бланк відрізняється від бланків випущених в обіг, відсутній мікрошрифт та захисні елементи.

У подальшому було викликано слідчо-оперативну групу Житомирського РУП, яка відповідно до ч. 3 ст. 214, ст. 237 КПК України здійснила огляд місця події 04.08.2023 у період часу з 22 год. 30 хв. по 22 год. 45 хв. за адресою: м. Житомир, по вул. Вільський Шлях поблизу будинку 38/2, за результатом якого було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07.08.2023 постановою дізнавача сектору дізнання Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 вказане посвідчення водія визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Посилаючись на положення ст.ст. 98, 170 КПК України, завдання арешту майна, дізнавач за погодженням із прокурором просить з метою забезпечення збереження речового доказу накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучене під час огляду місця події за адресою: м. Житомир, вул. Вільський Шлях, поблизу буд. 38/2, а також позбавити останнього права відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Дізнавач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання просить задовольнити.

Представник власника (володільця) майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив залишити клопотання без задоволення, зважаючи на порушення процедури вилучення посвідчення водія. На переконання адвоката, його довіритель фактично був затриманий працівниками поліції, відтак посвідчення водія повинно було вилучатися у ОСОБА_3 під час особистого обшуку або на підставі протоколу затримання згідно зі ст. 208 КПК України, натомість фактично документ вилучений за результатом огляду місця події.

Заслухавши пояснення представника власника (володільця) майна, вивчивши й дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із витягу з ЄРДР, в рамках кримінального провадження №0001111 підрозділом дізнання Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування за фактом використання завідомо підробленого посвідчення водія, із правовою кваліфікацією кримінального проступку за ч. 4 ст. 358 КК України.

Постановою дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 від 07.08.2023 року вилучене 04.08.2023 року за результатом огляду місця події посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.06.2023, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001111 від 05.08.2023.

Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до положень ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 3 ст. 298 КПК України до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань допускається проведення окремих дій, передбачених частиною третьою статті 214 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути: 1) відібрано пояснення; 2) проведено медичне освідування; 3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей.

У відповідності із ч. 1 ст. 298-2 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні кримінального проступку, у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 208 цього Кодексу, та лише за умови, що ця особа:

1) відмовляється виконувати законну вимогу уповноваженої службової особи щодо припинення кримінального проступку або чинить опір;

2) намагається залишити місце вчинення кримінального проступку;

3) під час безпосереднього переслідування після вчинення кримінального проступку не виконує законних вимог уповноваженої службової особи;

4) перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та може завдати шкоди собі або оточуючим.

Як зазначалось вище та встановлено слідчим суддею, посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.06.2023, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучене за результатом огляду місця події, що повністю відповідає наведеним вище нормам кримінального процесуального законодавства, оскільки даний документ є безпосереднім предметом кримінального проступку. При цьому у матеріалах клопотання відсутні докази складання протоколу затримання особи, що спростовує твердження представника ОСОБА_3 про порушення процедури вилучення посвідчення водія.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170, ст. 98 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати, зокрема, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, котра може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого/дізнавача, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

З огляду на обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, завдання кримінального провадження та мету арешту майна, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 132, 168, 170-173, 214, 298 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.06.2023, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також тимчасово позбавити його володільця права користуватись й розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1