Номер провадження: 11-кп/813/399/23
Справа № 507/965/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Савранського районного суду Одеської області від 31.01.2022 року у кримінальному провадженні №0000086 від 30.03.2021 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Любашівського району, Одеської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, співмешкаючого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2004 і 2006 року народження, тимчасово непрацюючого, невійськовозобов`язаного, який зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Вироком суду першої інстанції від 31.01.2022 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, тобто з 28 квітня 2021 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано обвинуваченому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню, починаючи з 28 квітня 2021 року, виходячи із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено незмінним.

Також вироком вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та накладених арештів.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним в тому, що 30.03.2021р. в період часу з 21 год. 00хв. по 21 год. 35хв. (більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи в одній із кімнат власного житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , де також перебувала його співмешканка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті раптово виниклого у нього умислу на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, вирішив вчинити умисне вбивство останньої. В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи значення своїх злочинних дій, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, ОСОБА_7 , взявши в руки належну йому мисливську гладкоствольну рушницю марки «ATA ARMSNEO12» 12 калібру № НОМЕР_1 , в патроннику якої було поміщено 2 набої 12 калібру, перебуваючи у веранді цього будинку, з близької дистанції здійснив один постріл в область життєво важливого органу ОСОБА_10 , а саме: в область грудної клітини ззаду, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді вогнепального наскрізного дробового поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені, правої долі печінки і 6-8 правих ребер та розвитком внутрішньої кровотечі у правій плевральній порожнині (біля 200мл рідкої темно-червоної крові), що призвели до небезпечного стану шоку, які за критерієм небезпеки для життя згідно з п. 2.1.2., п. 2.1.3. (п.п. «й», «о») Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995р. №6 (надалі Правила), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до смерті ОСОБА_10 того ж дня о 22год. 30хв. в КНП «Любашівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування».

Згідно висновку експерта №26 (судово-медичного експерта ОСОБА_11 ), (експертиза розпочата 31.03.2021р., закінчена 29.04.2021р.) смерть ОСОБА_10 знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявним у неї вогнепальним сліпим і наскрізним дробовим пораненням грудної клітини з ушкодженням правої легені, правої долі печінки і 6-8 правих ребер та розвитком внутрішньої кровотечі. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 являється шок.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вирок суду ухвалено незаконно із порушенням норм діючого кримінально-процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом не зазначено якими саме доказами підтверджується факт здійснення обвинуваченим пострілу у потерпілу. Суд не взяв до уваги, що характер пострілу та локація отриманих ОСОБА_10 тілесних ушкоджень вказують на те, що постріл був випадковим, та на те, що потерпіла сиділа на порозі у дверному проймі.

Зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_7 маючи навики стрільби та поводження з мисливською гладкоствольною рушницею, при умові наявного у нього умислу на вбивство, достеменно знав, що постріл у грудну клітину не дає стовідсоткової вірогідності настання смерті потерпілої, а навпаки маючи можливість мав би вистрілити у область голови потерпілої , при влучанні у яку смерть потерпілої настала б миттєво, а отже обвинувачений не бажав настання смерті потерпілої, оскільки мав всі можливості виконати більш дієвий та ефективний, з точки зору виконання умислу на вбивство постріл.

Вказує, що на відсутність умислу саме на умисне вбивство свідчить поведінка обвинуваченого після пострілу, оскільки обвинувачений не заважав сину викликати швидку допомогу щоб врятувати потерпілу, не здійснив жодної спроби довести «умисел на вбивство» до кінця, маючи вільний доступ до зброї, а навпаки, переживаючи стрес та хвилювання, прийняв рішення покінчити життя самогубством.

Таким чином вважає, що враховуючи всі встановлені обставини справи, суд мав кваліфікувати його дії за ч. 1 ст. 128 КК України як необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Просить вирок суду скасувати та винести виправдувальний вирок.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 уточнивши вимоги апеляційної скарги просили перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 128 КК України.

Потерпілий ОСОБА_12 про дату, час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим апеляційний суд з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, вважав за можливе розглянути справу за його відсутності.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, захисників та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Статтею 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; 2) відповідно до положень Загальної частини КК; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до роз`яснень викладених Пленумом Верховного Суду України у п. 3 постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за вказаних в оскаржуваному вироку обставин підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, яким надана відповідна належна правова оцінка.

Як вбачається з матеріалів провадження під час судового розгляду судом першої інстанції допитаний обвинувачений ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_12 та свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , які надали чіткі та послідовні покази, які в свою чергу підтверджуються дослідженими доказами у справі, представлені стороною обвинувачення та які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі яких ухвалено обвинувальний вирок.

Так обвинувачений ОСОБА_7 показав, що в той день (30.03.2021р.) він пішов о 9-ій годині ранку до ОСОБА_19 ремонтувати мотоблок, а ОСОБА_20 (дружина) мала робити нігті. Рушницю з будинку в той день він нікуди не виносив. Коли вони справили мотоблок, то випили пляшку горілки на трьох та в 7 годин вечора він прийшов додому. Вдома у них були гості ОСОБА_21 (сусідка) з ОСОБА_22 ( ОСОБА_23 чоловік рідної сестри його дружини), вони випивали і він до них приєднався. Вони посиділи, ще випивали (приблизно 0,5л горілки), але він вважає, що п`яним він не був, а був просто випивший і все пам`ятає. Пів дев`ятого вечора гості розійшлися, а вони з ОСОБА_20 пішли до хати, де розмовляли про те, хто і що буде робити наступного дня. Потім ОСОБА_20 зателефонувала її сестра і вона почала з нею розмовляти та вийшла з кімнати, а він в цей час крикнув їй щоб вона не наговорила сестрі нічого лишнього. В цей час загавкала мисливська собака (в нього вікно знаходиться навпроти вольєру) і він подумав, що це з`явилися ОСОБА_24 (вони в той рік знищили у них і у сусідів свійську птицю), тому він взяв рушницю однією рукою, яка стояла біля сейфу в їх кімнаті, та бистрим шагом почав виходити на двір щоб налякати ОСОБА_25 . Він не знав, що рушниця була заряджена, він її не заряджав, та перед цим як її взяти не перевіряв. Коли він виходив в коридор, то зашпортнувся за пілку та вдарився рукою, в якій ніс рушницю, об двері і пролунав постріл, а рушниця вирвалась з руки і впала. Він крикнув малому (сину ОСОБА_26 ): «Чому заряджена рушниця?», на що син відповів: «Не роби мене крайнім». Коли він ввімкнув світло, то побачив, що ОСОБА_20 стояла обпершись об двері. Тоді він зрозумів, що рушниця вистрілила не вверх, а в ОСОБА_20 . ОСОБА_20 впала і сказала: «Папа я помираю». Побачивши рану, він сказав малому, щоб той викликав швидку. В стволі був 1 патрон, і він сказав їй: « ОСОБА_27 , я піду з тобою», та пішов до кухні, взяв патрон і вистрілив у себе.

Обвинувачений також пояснив, що він є мисливцем та власником зброї вже 10 років і добре обізнаний з порядком її зберігання, заряджену зброю в будинку ніколи не тримав, добре знав і контролював де зберігаються набої. В той рік діти роз`їхались, а він не міг відігнати лисів, тому витягнув рушницю з сейфа, щоб вона була під рукою, а патрони зберігалися в сейфі, або в його барсетці, або на кухні, і їх ніколи ніхто не чіпав, всі знали, що він заборонив чіпати зброю, дозволив лише ОСОБА_26 у його присутності декілька раз постріляти налякати ОСОБА_25 , так як він вже дорослий. Коли він в той вечір брав рушницю біля сейфа, то вважав, що вона незаряджена та стоїть на запобіжнику. Обвинувачений вважає, що пролунав постріл тому, що зброя не стояла на запобіжнику; зброя в нього справна, але з чутливим курком. Жінку він не хотів вбивати, це вийшло випадково, з необережності. Він любив свою дружину, з нею вони прожили 20 років, вона була дуже доброю людиною; він сам працював на всю сім`ю, учив і одягав, робив все для того, щоб вони ні в чому не нуждались. Так, він не заперечує у тому, що його дії позбавили кохану його людину життя, але він не робив цього навмисно.

Потерпілий ОСОБА_12 , пояснив суду, що в той день (30.03.2021р.) мама робила сусідці ОСОБА_21 нігті, а папи вдома не було, він допомагав сусіду щось ремонтувати. Потім папа десь о 7-ій годині приїхав додому, і тут до них прийшов сусід, який приніс із собою горілку, вони почали випивати. Потім десь о 10-ій годині гості розійшлися і мама з папою зайшли до будинку. Спочатку вони були у його кімнаті, сиділи на дивані, щось там дурачились, а він сидів у телефоні. А потім мамі подзвонила сестра ( ОСОБА_28 ) і вона пішла в іншу кімнату говорити, а папа пішов в другу кімнату (в ту, в якій вони відпочивають). Потім папі не сподобалось, що мама говорить по телефону і він крикнув їй через стінку: « ОСОБА_29 , ти п`яна, не наговори нічого лишнього». Мама не хотіла, щоб він чув про що вони розмовляють з сестрою та вийшла в коридор. І тут з нічого, взагалі з нічого батько вибіг з рушницею, він не заперечує, він цього не бачив, ну він там, як виходити у веранду, є одвірки дверей і він звідти вистрілив. Коли він почув це, то прибіг туди, і батько віддав йому рушницю, там у них вішалка стоїть і він туди її кинув, та почав дзвонити у швидку, але в хаті так і не додзвонився та вибіг на двір. Батько в цей час ходив по хаті та говорив, що він зараз застрелиться, але він не приділив цьому уваги та побіг на двір викликати швидку. Викликав швидку і почув постріл, прибіг та вже зрозумів, що батько вистрілив в себе. Коли він забіг у хату, то у веранді лежала мати, а батько був спертий на треляж однією рукою, а рушниця лежала біля нього, в нього вже лиця не було. Потім він подзвонив сестрам та братам. Згодом приїхала швидка і свати, бо сестра подзвонила сватам, щоб вони прийшли допомогти загрузити їх у швидку. Коли він зайшов у веранду, то мами там вже не було, вона ще була жива і переповзла в другу кімнату, в спальню до сестри. Вони звідти на покривалі донесли мати до траси, бо було болото і не могли заїхати на подвір`я на машині. І тоді саме швидка приїхала і її забрали. Потім приїхала поліція і він повів їх до хати, де був батько, але далі в хату його не пустили.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що в той вечір їй спочатку зателефонувала їхня медсестра, а потім і дільничний ОСОБА_30 , які повідомили, що трапилась така трагедія. Коли вона прийшла туди, то ОСОБА_31 уже завезли в лікарню, а ОСОБА_32 везли наче як на тачці. Там був їхній син ОСОБА_33 , перший спільний син. Він постійно в неї запитував «Чи жива мати?», а вона не знала як йому сказати, що мати померла. Це була дуже жахлива картина. В веранді все було в крові, в частинах тіла. Потім приїхали інші діти ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 . Вони дуже кричали, розповіли ОСОБА_37 , що сталися з мамою. В будинку знайшли зброю. Там вона була до самого ранку. З цією сім`єю вона стикалася, так як вони числяться багатодітною і малозабезпеченою сім`єю, вона завжди оформляла документи. ОСОБА_38 працював механізатором і трохи фермерував, взяв землі, але останнім часом він землі віддав в суборенду, бо не міг справлятися сам. ОСОБА_29 працювала техпрацівником у школі, але школу закрили і вона залишилась без роботи. ОСОБА_38 зловживав спиртними напоями. По селі були чутки, що ОСОБА_38 ображав ОСОБА_31 , що в сім`ї було не важно, село маленьке, але ж не можна піти в сім`ю і сказав ти: «Що може у Вас щось робиться?». ОСОБА_39 та ОСОБА_29 ніколи не зверталась до неї по допомогу. Ну так, словесно зверталися, що там ОСОБА_38 дебошире вдома. У нас розуміється, що звернувся це коли написав заяву, але на нього ніхто заяви не писав, трохи скаржилися на нього, бо в нього був складний характер. Вони наче всі не плохі, він працював, трудяга був, і ОСОБА_20 працювала. Вона була присутня під час обшуку та слідчого експерименту, підписувала протоколи. Того вечора діти розповідали поліції про їхні сварки в сім`ї, що ОСОБА_38 ображав їх, що бив ОСОБА_20 , що брав рушницю і стріляв по Христині. Не треба було йому ( ОСОБА_40 ) мати рушницю, в нього характер запальний. Не один раз він приходив до сільради по питанням землі і бачили, що він дуже запальний.

Свідок ОСОБА_14 (старша донька в сім`ї), яка приймала участь в суді першої інстанції в режимі відеоконференціі з Любашівського районного суду Одеської області, пояснила, що в неї з батьком склалися неприязні відносини вже як 5 років, вони друг драга не розуміють в силу того як він ставився до неї та до матері. Того дня ввечері вона була вдома в Одесі, як раз хотіла подзвонити мамі, але задзвонив телефон, це був номер мами, але говорив їх брат ОСОБА_33 . Він почав дуже швидко говорити, кричати і не можна нічого було зрозуміти, тільки почула, що папа застрелив маму і сам застрелився. Вони швидко одягнулись, сіли в машину, поїхали в Любашівку і за півтори години вже були біля лікарні. Але, коли вони приїхали, то їм сказали, що мама померла, а батько вижив, після чого вони поїхали додому в село. Коли вони приїхали додому в село, то не могли туди потрапити, бо там проводились ще слідчі дії, тому вони чекали біля будинку. Коли все закінчилось вони зайшли додому і почали там трохи прибирати, бо там було багато крові, шматки м`яса.

Свідок ОСОБА_15 (молодша донька в сім`ї), яка приймала участь в судовому засіданні в суді першої інстанції в режимі відеоконференції з Любашівського районного суду Одеської області, яка в присутності психолога представника Органу опіки та піклування Подільської РДА ОСОБА_41 , пояснила суду, що того дня вона сиділа в сестри вдома, подзвонив брат з маминого телефону і повідомив, що батько застрелив матір і сам застрелився. Після чого вони (це її сестра ОСОБА_35 , її чоловік і брат ОСОБА_36 ) відразу поїхали в Любашівку до лікарні. Коли вони приїхали до лікарні (це десь пів першого ночі) та їм сказали, що мати померла. Після лікарні вони поїхали додому, але до хати їх не пускали, вона бачила там кров. Батько постійно ображав матір, бив її. Батько напивався і знаходив сам причини, щоб розпочати конфлікт. Конфлікти, сварки були майже кожного дня. В ході сварок батько або бив маму, або хапався за зброю, і вони, як завжди, тікали по кущах, або маминої куми, або до тітки маминої сестри, яка жила з ними по сусідству. Частіше вони ховались по кущах, бо папа приходив до тітки і шукав там маму. Батько часто вживав алкоголь, мати рідко. Її батько не чіпав, а старших дітей бив. Батька вона практично не бачила вдома, він постійно був в роз`їздах, то на полюванні, то ще десь. Коли були сварки батько постійно говорив в її присутності мамі, що буде такий день коли він її застрелить. Свідок також повідомила, що в цьому році мама хотіла поїхати на заробітки і звідти не повернутися тому, що вона планувала поїхати в Одесу і жити там разом без папи. Поїхати на заробітки мама хотіла ще 3 роки назад і до батька не повернутися.

Свідок ОСОБА_16 , яка приймала участь в судовому засіданні в суді першої інстанції в режимі відеоконференціі з Любашівського районного суду Одеської області, пояснила, що пізно ввечері, десь була 10 година, їй зателефонував син, який раніше їй вже телефонував, тому вона здивувалась чому він так пізно дзвонить. Вона підняла слухавку і він їй повідомив, що ОСОБА_38 застрелив ОСОБА_20 і сам застрелився. Вона почала кричати та просити чоловіка, щоб швидше поїхати до них додому. Вони з чоловіком швидко зібралися та поїхали до них додому. Коли вони приїхали, то машину залишили на трасі тому, що до їх будинку не можна було під`їхати, так як була велика багнюка. Вона вбігла в подвір`я, зустріла ОСОБА_26 , спитала чи вони живі, на що він відповів, що так. Коли вона вбігла в будинок ОСОБА_38 сидів серед веранди в калюжі крові з травмою голови, з обличчя відчувався запах крові та алкоголю. Вона почала кричати йому, що він наробив і гукала ОСОБА_20 . Почула її з правої сторони в хаті, вона знайшла її в іншій кімнаті. ОСОБА_20 сказала, що вмирає. Вони поклали її на покривало та віднесли до автомобіля. ОСОБА_20 стогнала, говорила, що їй дуже болить. Вона не пам`ятає чи ОСОБА_26 їй сказав, чи ОСОБА_20 сказала, що заберіть мене від цього. На автомобілі вони поїхали до ОСОБА_42 , на півдорозі зустріли швидку, яка забрала ОСОБА_20 , а вони поїхали слідом. Діти приїхали до лікарні, і вона повідомила їм, що їхня мати померла, діти дуже горювали.

Свідок ОСОБА_17 , яка приймала участь в судовому засіданні в суді першої інстанції в режимі відеоконференціі з Приморського районного суду м. Одеси, пояснила, що вона є сестрою померлої, того дня вона тричі чи двічі розмовляла з ОСОБА_20 , про які-небудь сварки того дня вона їй не розповідала. Вона знає та була свідком деяких сварок в сім`ї, де ОСОБА_20 говорила в її присутності ОСОБА_40 , щоб він не грався зі зброєю, так як це не іграшки. Останній телефонний дзвінок того дня в неї з ОСОБА_20 перервався, оскільки їй зателефонував чоловік і вона підняла від нього слухавку. При останній розмові ОСОБА_20 була спокійна.

Свідок ОСОБА_18 (лікар), який приймав участь в судовому засіданні в суді першої інстанції режимі відеоконференціі з Любашівського районного суду Одеської області, пояснив, що хвора ОСОБА_10 поступила в лікарню під час його чергування; коли її привезли, то він знаходився у приймальному відділенні. До лікарні її привезли без свідомості та пульс був відсутній, а зіниці були розширені і не реагували на світло, у зв`язку з чим він може сказати, що під час доставлення її до лікарні хвора знаходилась у стані клінічної смерті. При огляді хворої на передній поверхні та задній-правій поверхні грудної клітини під лопаткою дуже рясно витікала кров. Ними були зроблені всі заходи для врятування їй життя, але під час інкубації повітря, яке їй надавалось в легені, воно почало виходити в той отвір, який був під лопаткою. На протязі 40 хвилин їй надавалися реанімаційні заходи щодо порятунку, які, нажаль, через певний проміжок між отриманою травмою та доставкою її до лікарні не дали результатів, так як поранення було дуже серйозне з пошкодженням легені, печінки та значною крововтратою, та потерпілу привезли до лікарні в стані клінічної смерті.

Також за клопотанням сторони обвинувачення в судовому засіданні суду першої інстанції був допитаний експерт ОСОБА_11 , який надав відповідь на запитання щодо надання вчасної висококваліфікаційної допомоги, яка б могла врятувати життя потерпілої, про отримані потерпілою ОСОБА_10 тілесних ушкоджень у вигляді вогнепального наскрізного дробового поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені, правої долі печінки і 6-8 правих ребер та розвитком внутрішньої кровотечі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та є небезпечними для життя в момент їх спричинення, а також про напрямок раневого каналу, який був направлений ззаду наперед та дещо трохи зверху вниз.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000086, зареєстрованому 30.03.2021р. о 23год. 23хв., з якого вбачається, що 30.03.2021р. до чергової частини відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення зі спецлінії «102» про те, що 30.03.2021р. о 21год. 30хв. в будинку домоволодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив постріл з гладкоствольної рушниці в свою співмешканку ОСОБА_10 , 1981 року народження. В результаті отриманих від пострілу тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла в лікарні. Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ст. 115 ч. 1 КК України (том 1, а.с. 136);

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, згідно якого слідчий СВ ВП №1 Подільського РУП ОСОБА_43 30.03.2021р. о 23год. 45хв. в с. Іванівка прийняв усну заяву від ОСОБА_12 , який заявив, що 30.03.2021р. батько ОСОБА_7 спричинив умисне вбивство шляхом заподіяння вогнепального поранення мамі ОСОБА_10 ; очевидцем вчинення кримінального правопорушення вказано ОСОБА_12 (том 1, а.с. 148);

протоколом обшуку від 31.03.2021р. (том 1, а.с. 150-154) з додатком (флеш-накопичувачем та диском із відеозаписом обшуку по кримінальному провадженню №0000086, том 1, а.с. 149) та таблицею ілюстрацій до протоколу обшуку території домоволодіння по АДРЕСА_1 (том 1, а.с.155-162), з яких вбачається, що 31.03.2021р. в період з 00год. 40хв. до 02год. 20хв. під час обшуку вказаного домоволодіння слідчим СВ ВП №1 Подільського РУП ОСОБА_43 було вилучено: 1) предмет, що має схожість на мисливську рушницю із надписом ATA ARMS 10/ НОМЕР_2 з нашаруванням на ньому бурого кольору (речовиною бурою), схожою на кров, та опечатано до паперового згортку; 2) предмет, що зовні схожий на пістолет для відстрілу патронів «Флобер» із надписом на ньому Латек 7,5 j cal 4 mm Flobert SAFARI MAGNUM зроблено в Україні, який поміщено та запаковано до сейф-пакету INZ2061265; 3) двадцять сім предметів, що зовні мають схожість на гільзи до мисливської гладкоствольної рушниці 12 калібру, які поміщено до сейф-пакету INZ2061264; 4) предмет, що зовні має схожість на мисливську рушницю ИЖ27 в розібраному стані НОМЕР_3 (0,5) та предмет зовні схожій на ствол до мисливської гладкоствольної рушниці 12 GA23/483 inch, які поміщені до штатного кейсу для транспортування зброї; 5) наволочку білого кольору із візерунками кругів чорного кольору із нашаруванням плям бурого кольору, схожими на кров, яка поміщена до паперового пакету №4; 6) одна пара чоловічих кросівок біло-чорного кольору, на шнурках яких є нашарування плям бурого кольору, схожими на кров, які поміщено до паперового згортку (пакету) №5; 7) простирадло білого кольору із надписом THE TIME START 78 із візерунками автомобілів із плямами бурого кольору на ньому, схожими на кров, яке поміщено до паперового згортку (пакету) №6; 8) документи, а саме: членський квиток УТМР серія НОМЕР_4 , картку № НОМЕР_5 до членського квитка УТМР мисливця-рибака; посвідчення мисливця ОД НОМЕР_6 , які видані на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , с. Іванівка, контрольну картку обліку добутої дичини і порушень правил полювання серії ОД 333370, які поміщені до паперового пакету №7; 9) предмет, схожий на гільзу до мисливської рушниці 12 калібру, який знаходився в предметі, схожому на мисливську рушницю ATA ARMS, які поміщені до паперового пакету №1; 10) предмет, схожий на гільзу до мисливської рушниці 12 калібру, яка поміщена до паперового пакету №2; 11) частина килиму із речовиною на ньому бурого кольору, схожої на кров, який поміщений до паперового пакету №3; 12) змив бурого кольору, схожий на кров, з коридору, який поміщений до паперового пакету №8; 9) частина біологічного матеріалу, схожого на людську бороду (частина щелепи із зубами), який поміщений до паперового пакету №9. В судовому засіданні був оглянутий відеозапис вказаної слідчої дії;

клопотанням слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ОСОБА_43 про проведення обшуку від 31.03.2021р. (том 1, а.с. 185, 186);

протоколом огляду трупа ОСОБА_10 в санітарній кімнаті приймального відділення КНП «Любашівська БЛІЛ» від 31.03.2021р. (том 1, а.с.179-180, з таблицею ілюстрацій до протоколу від 31.03.2021р. (том 1, а.с. 181, 182);

постановою старшого слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП капітана поліції ОСОБА_44 від 31.03.2021р. про призначення судово-медичної експертизи по матеріалам кримінального провадження №0000086 (том 1, а.с. 188);

протоколом огляду трупа ОСОБА_10 в секційній залі патологоанатомічного відділення Савранського ВООБСМЕ від 31.03.2021р. (том 1, а.с.189-190), з таблицею ілюстрацій до нього (том 1, а.с. 191-194);

листом в.о. генерального директора КНП «Любашівська БЛІЛ» ОСОБА_45 на ім`я слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ОСОБА_43 від 30.03.2021р. №166, в якому повідомляється про те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка с. Іванівка, Одеської області, була доставлена 30.03.2021р. у 22год. 00хв. у стані клінічної смерті. У 22год. 30хв. констатована смерть. Диагноз: вогнепальне поранення грудної клітини. Травматичний шок III ступеню, агональний стан (том 1, а.с. 228);

лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 від 31.03.2021р. №26 (остаточне) та довідкою про причину смерті ОСОБА_10 , виданою судово-медичним експертом Савранського районного відділення Комунальної установи «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_11 від 31.03.2021р., згідно яких смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступила 30.03.2021р. в стаціонарі КНП Любашівська ЦРЛ, причина смерті множинні травми органів грудної порожнини, а саме: шок; множинні травми органів грудної порожнини; ушкодження внаслідок пострілу з великокаліберної вогнепальної зброї (том 1, а.с. 195);

висновком експерта Савранського РВ КУ «ООБСМЕ» ОСОБА_11 №26, експертиза розпочата 31.03.2021р., закінчена 29.04.2021р. (том 1, а.с.196-198), згідно якого смерть ОСОБА_10 знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявним у неї вогнепальним сліпим і наскрізним дробовим пораненням грудної клітини з ушкодженням правої легені, правої долі печінки і 6-8 правих ребер та розвитком внутрішньої кровотечі (у правій плевральній порожнині біля 200мл рідкої темно-червоної крові). Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 являється шок. При судово-медичному дослідженні у ОСОБА_10 виявлені наступні ушкодження на задньої-правій поверхні грудної клітки, у середній третині (в підлопаточній ділянці) у проекції 6-го міжребер`я розташована круглой форми рана (умовно №1) (вхідна рана), яка орієнтована в горизонтальному напрямку розмірами 4,0см х 4,0см. Рановий канал від рани №1 направлений зліва направо, трохи зверху вниз і з заду на перед. На передньо-правій поверхні грудної клітки по зовнішньому краю і у основи молочної залози, у проекції 6-7-го ребер, кучно, вертикально розташовані неправильно овальної форми рани в кількості 6 штук (умовно №2), розмірами від 0,6см х 0,3см до 0,4см х 0,2см. Рани №2 орієнтовані в вертикальному напрямку. У ділянці правого передпліччя по задній її поверхні в верхній третині передпліччя розташовані аналогічні дві неправильно овальної форми рани (умовно №3), розмірами від 0,5см х 0,4см і 0,4см х 0,3см, в глибині якої ближче до ліктьового суглобу на 2см від ран знайдені дві сірого кольору овальної форми дробини розмірами 0,5см х 0,3см, твердої консистенції. Рани з темно-червоною підсохлою поверхнею нижче рівня шкіри. Дані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 в крові виявлений етиловий спирт у концентрації 2,36%, що за життя відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеню.

Смерть ОСОБА_10 настала після вогнепального поранення через невеликий проміжок часу, на що вказують дані гістологічного дослідження: акт №943/26.

Розташування вхідного вогнепального дробового поранення виключає наявність само ушкодження ОСОБА_10 .

ОСОБА_10 в момент спричинення їй вогнепального поранення знаходилася задньою поверхнею тулуба до травмуючого предмету. Других яких-небудь тілесних ушкоджень при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 не виявлено. Яких-небудь ознак самооборони та опору на тілі ОСОБА_10 не виявлено.

На клапті шкіри задньої поверхні грудної клітини виявлено пошкодження, яке є вхідною вогнепальною раною та могло утворитися в результаті пострілу з вогнепальної зброї снарядом, до складу якого входить свинець. Постріл зроблений з близької дистанції, на що вказують радіальні розриви, а також наявність кіптяви на краях та спинках рани (том 1, а.с. 196-198);

актом судово-медичного гістологічного дослідження шматочків органів ОСОБА_10 : серця, легені, печінки, нирки; дослідження почато 08.04.2021р., закінчено 16.04.2021р.; №943/26 Сав. від. (том 1, а.с. 199);

актом судово-медичного дослідження (обстеження) крові ОСОБА_10 №1635/26; дослідження (обстеження) почато 15.04.2021р., закінчено 15.04.2021р., згідно якого при судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_10 в крові виявлений етиловий спирт у концентрації 2,36% (том 1, а.с. 200);

актом судово-медичного дослідження (обстеження) клаптів шкіри зовнішньої поверхні правої молочної залози та задньої поверхні грудної клітини, вилучених від ОСОБА_10 №169; дослідження (обстеження) почато 07.04.2021р., закінчено 14.04.2021р., з якого вбачається, що на клапті шкіри зовнішньої поверхні правої молочної залози виявлено 6 пошкоджень, які мають ознаки вихідних вогнепальних ран та могли утворитися в результаті виходу з тіла снаряду, до складу якого входить свинець. На клапті шкіри задньої поверхні грудної клітини виявлено пошкодження, яке є вхідною вогнепальною раною та могло утворитися в результаті пострілу з вогнепальної зброї снарядом, до складу якого входить свинець. Постріл зроблений з близької дистанції, на що вказують радіальні розриви, а також наявність кіптяви на краях та стінках рани (том 1, а.с. 201-204), з фототаблицею №1 до цього акта (том 1, а.с. 205), фототаблицею №2 (том 1, а.с. 206), фототаблицею №3 (том 1, а.с. 207), фототаблицею №4 (том 1, а.с. 208);

заявою ОСОБА_45 про надання дозволу на огляд приміщення санітарної кімнати відділення інтенсивної терапії КНП «Любашівська БЛІЛ» (том 1, а.с. 209);

протоколом огляду приміщення санітарної кімнати відділення інтенсивної терапії КНП «Любашівська БЛІЛ» від 31.01.2021р., в якій перебували речі (одяг), а саме: светр (гольф) чорного кольору (пошкоджений), штани спортивного типу чорного кольору, шкарпетки 2 штуки сірого кольору, нижня білизна (труси) сіро-чорного кольору, які були одягнені на ОСОБА_7 в момент здійснення ним пострілу по потерпілій ОСОБА_10 та вилучені ст. слідчим СВ ВП №1 Подільського РУП ОСОБА_46 під час цього огляду (том 1, а.с. 210-212);

протоколом огляду предмету від 24.05.2021р., а саме: гладкоствольної рушниці марки «ATA ARMS NEO12» 12 кл. № НОМЕР_1 (том. 1, а.с. 219), з таблицею ілюстрацій до нього (том. 1, а.с. 220-223);

квитанцією №Б 003898 від 06.05.2021р. на прийняту зброю і боєприпаси по кримінальному провадженню №0000086, згідно якої слідчий СВ ОСОБА_43 здав на зберігання у ВП №1 Подільського РУП рушницю, калібр 12, серія 10/00995 (том 1, а.с. 224);

квитанцією №45 від 31.03.2021р. про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000086 (том 1, а.с. 226);

квитанцією №Б 003897 від 07.04.2021р. на прийняту зброю і боєприпаси, згідно якої слідчий СВ ОСОБА_43 здав на зберігання у ВП №1 Подільського РУП зброю ИЖ27, калібр 12, номер НОМЕР_3 (0,5), ствол до мисливської рушниці GA23/483, гільзи 27 штук (пакет inz2061264), гільза (пакет №1), гільза (пакет №2) (том 1, а.с. 227);

заявою ОСОБА_12 від 07.04.2021р. про залучення до провадження як потерпілого по матеріалам кримінального провадження №0000086, згідно якої ОСОБА_12 вказав, що 30.03.2021р. батько ОСОБА_7 здійснив постріл у маму ОСОБА_10 , спричинивши їй вогнепальне поранення, від якого мама померла (том 1, а.с. 237);

протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_12 від 07.04.2021р. (том 1, а.с. 238-242), з додатком (флеш-накопичувачем із відеозаписом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_12 та DVD-R диском із відеозаписом слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_12 по кримінальному провадженню №0000086) (том 1, а.с. 243);

запитом слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ОСОБА_43 на ім`я в.о. генерального директора КНП «Любашівська БЛІЛ» ОСОБА_45 від 01.04.2021р. про надання медичного висновку щодо можливості ОСОБА_7 приймати участь у слідчих діях по кримінальному провадженню відносно нього (том 1, а.с. 235);

медичним висновком в.о. генерального директора КНП «Любашівська БЛІЛ» ОСОБА_45 від 01.04.2021р. №170 відносно ОСОБА_7 , згідно якого стан здоров`я останнього перешкоджає йому приймати участь у кримінальному провадженні (том 1, а.с. 236);

запитом слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ОСОБА_43 на ім`я в.о. генерального директора КНП «Любашівська БЛІЛ» ОСОБА_45 від 26.04.2021р. про надання медичного висновку щодо можливості ОСОБА_7 приймати участь у слідчих діях по кримінальному провадженню відносно нього (том 1, а.с. 245);

медичним висновком в.о. генерального директора КНП «Любашівська БЛІЛ» ОСОБА_45 від 27.04.2021р. №229 відносно ОСОБА_7 , згідно якого стан здоров`я ОСОБА_7 дозволяє йому брати участь у кримінальному провадженні (том 1, а.с. 246);

медичним висновком в.о. генерального директора КНП «Любашівська БЛІЛ» ОСОБА_45 від 27.04.2021р. №230 відносно ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_7 може перебувати в слідчому ізоляторі при наявності медичної частини, в якої буде здійснюватись догляд за ранами. Діагноз: вогнепальне поранення обличчя з деструкцією лицевого черепу; травматичний шок II ступеню; суїцидальна спроба (том 1, а.с. 248);

постановою прокурора Любашівської окружної прокуратури ОСОБА_47 про відібрання зразків біологічного походження від 28.04.2021р., відповідно до якої було постановлено відібрати зразки біологічного походження (крові) у ОСОБА_7 (том 2, а.с. 1);

протоколом слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ОСОБА_43 від 28.04.2021р. про відібрання зразків біологічного походження у ОСОБА_7 (том 2, а.с. 2);

протоколом слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ОСОБА_43 від 30.04.2021р. про тимчасове вилучення в КНП «Любашівська БЛІЛ» амбулаторної картки ОСОБА_7 (том 2, а.с. 17) та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 30.04.2021р. (том 2, а.с. 18);

висновком експерта №407 (лікаря судово-медичного експерта-імунолога КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_48 ), експертиза почата 23.04.2021р., експертиза закінчена 06.05.2021р., з якого вбачається, що на тампоні зі змивом з місця події за адресою АДРЕСА_1 , не виключається можливість походження крові від підозрюваного ОСОБА_7 , а на наволочці з місця події за вказаною адресою не виключається можливість походження крові від потерпілої ОСОБА_10 , присутність крові підозрюваного ОСОБА_7 можлива тільки в якості домішки (том 2, а.с. 27-30);

висновком експерта №462 (лікаря судово-медичного експерта-імунолога КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_49 ), експертиза почата 19.05.2021р., експертиза закінчена 26.05.2021р., згідно якого на кардигані (за постановою кофти) та спортивних штанах, вилучених 31.03.2021р. в ході проведення огляду трупа ОСОБА_10 , знайдена кров людини, що не виключає її походження від потерпілої ОСОБА_10 , присутність крові підозрюваного ОСОБА_7 можлива лише в якості домішки (том 2, а.с. 35-38);

висновком експерта №423 (лікаря судово-медичного експерта-імунолога КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_50 ), експертиза почата 29.04.2021р., експертиза закінчена 18.05.2021р., з якого вбачається, що на светрі (об`єкти №1-5), спортивних штанах (об`єкти №6-14) підозрюваного ОСОБА_7 виявлена кров людини, що не виключає її походження від підозрюваного ОСОБА_7 та виключається від потерпілої ОСОБА_10 ; в об`єкті №3 не виключається походження виявленої крові від потерпілої ОСОБА_10 , присутність крові підозрюваного ОСОБА_7 припускається тільки в якості домішки (том 2, а.с. 43-46);

висновком експерта №436 (лікаря судово-медичного експерта-імунолога КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_51 ), експертиза почата 30.04.2021р., експертиза закінчена 05.05.2021р., згідно якого кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО (том 2, а.с. 53, 54);

висновком експерта №399 (лікаря судово-медичного експерта-імунолога КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_48 ), експертиза почата 20.04.2021р., експертиза закінчена 23.04.2021р., згідно якого кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи АВ(IV) за ізосерологічною системою АВО (том 2, а.с. 106, 107);

висновком експерта №СЕ-19/116-21/9342-ФХВР від 02.07.2021р. (завідувача сектору фізико-хімічних досліджень відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичого центру МВС ОСОБА_52 ), згідно якого на наданих на дослідження светрі та спортивних штанах, які були одягнені на ОСОБА_7 в момент здійснення ним пострілу по потерпілій ОСОБА_10 , які були вилучені 31.03.2021р. під час огляду приміщення санітарної кімнати відділення інтенсивної терапії КНП «Любашівська БЛІЛ», виявлені речовини, які характерні для продуктів пострілу, в яких в якості порохового заряду використовувався нітроцелюлозний порох (том 2, а.с.60-62), з ілюстративною таблицею до нього (том 2, а.с. 63-64);

висновком експерта №СЕ-19/116-21/9341-ФХВР від 07.07.2021р. (завідувача сектору фізико-хімічних досліджень відділу досліджень матеріалів, речовин і виробів Одеського НДЕКЦ МВС ОСОБА_52 ), відповідно до якого на наданому на дослідження одягу, який було вилучено 31.03.2021р. в ході проведення огляду трупа ОСОБА_10 у патологоанатомічному відділенні Савранського ВООБСМЕ, який належить останній, а саме: штанах спортивного типу чорного кольору з жовтими вставками по боках з плямами бурого кольору, кофти рожевого кольору з плямами бурого кольору, фрагменті пошкодженої кофти виявлені речовини, які характерні для продуктів пострілу, в яких в якості порохового заряду використовувався нітроцелюлозний порох (том 2, а.с. 69-71), з ілюстративною таблицею до нього (том 2, а.с. 72, 73);

висновком експерта №417 (лікаря судово-медичного експерта-імунолога КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_50 ), експертиза почата 29.04.2021р., експертиза закінчена 17.05.2021р., з якого вбачається, що на мисливській рушниці ATA ARMS із маркуванням НОМЕР_1 , вилученій в ході обшуку домоволодіння ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , виявлена кров підозрюваного ОСОБА_7 (носія антигену В); даних про присутність крові потерпілої ОСОБА_10 (носія антигену А, крім антигену В) не отримано (том 2, а.с. 112-115);

висновком експерта №191 (лікаря судово-медичного експерта-криміналіста КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_53 ), експертиза почата 20.04.2021р., експертиза закінчена 14.05.2021р., яким встановлено, що на клапті шкіри зовнішньої поверхні правої молочної залози, вилученої від трупа ОСОБА_10 , виявлено 6 пошкоджень, які мають ознаки вихідних вогнепальних ран та могли утворитися в результаті виходу з тіла снаряду, до складу якого входить свинець. На кардигане, наданому на експертизу, пошкоджень не виявлено. На клапті шкіри задньої поверхні грудної клітини виявлено пошкодження, яке є вхідною вогнепальною раною, та могло утворитися в результаті пострілу з вогнепальної зброї снарядом, до складу якого входить свинець. Постріл зроблений з близької дистанції, на що вказують радіальні розриви, а також наявність кіптяви на краях та стінках рани. Враховуючи морфологічні ознаки пошкоджень на клапті шкіри задньої поверхні грудної клітини та клапті шкіри зовнішньої поверхні правої молочної залози, а також конструктивні властивості дробу, наданого на експертизу, не виключається можливість утворення вищевказаних пошкоджень снарядом, до складу якого входив даний дріб. Враховуючи локалізацію вхідної вогнепальної рани задня поверхня грудної клітки, можливо стверджувати, що потерпіла була розташована спиною по відношенню до вогнепальної зброї (том 2, а.с. 120-123), з фото таблицею до нього за №№1, 2, 3, 4 (том 2 а.с. 124-127);

висновком експерта №124 (судовий експерт-цитолог КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_54 ), експертиза почата 19.04.2021р., експертиза закінчена 30.04.2021р., з якого вбачається, що у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук потерпілої ОСОБА_10 (об`єкти №№1, 2 нумерація відділення судово-медичної цитології) виявлений білок людини, знайдено кров, клітини незроговілого плоского епітелію, а також клітини ендотелію (судин) і багатошарові пласти епідермісу, що дає можливість припустити їх травматичне походження, причому в об`єкті №1 визначена належність крові та клітин, а в об`єкті №2 клітин особі жіночої генетичної статі, у тому числі і від самої потерпілої ОСОБА_10 та виключає від підозрюваного ОСОБА_7 (за статевою та груповою ознаками) (том 2, а.с. 132-135);

протоколом проведення слідчого експерименту від 23.06.2021 за участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 (том 2, а.с. 147-151, 152, 153-156) та відеозаписом цієї слідчої дії, який знаходиться на флеш-карті та DVD-диску з відеозаписом вказаного слідчого експерименту (том 2, а.с. 162), який був досліджений в судовому засіданні суду першої інстанції;

протоколом слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ОСОБА_43 про тимчасовий доступ до речей і документів від 01.07.2021р., згідно якого слідчим ОСОБА_43 01.07.2021р. було вилучено в КНП «Любашівська БЛІЛ» історію хвороби та амбулаторну картку ОСОБА_10 (том 2, а.с. 180) та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 30.04.2021р. (том 2, а.с. 18);

висновком експерта Савранського РВ КУ «ООБСМЕ» ОСОБА_11 №26-А, експертиза розпочата 02.07.2021р., закінчена 02.07.2021р. (том 2, а.с. 183), який на підставі обставин справи, даних судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_10 , результатів додаткових методів дослідження відповідно з поставленими питаннями прийшов до наступних висновків:

1. Наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_10 у вигляді вогнепального наскрізного дробового поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені, правої долі печінки і 6-8 правих ребер та розвитком внутрішньої кровотечі (у правій плевральній порожнині біля 200мл рідкої темно-червоної крові) призвели до небезпечного стану шоку; таким чином, за критерієм небезпеки для життя згідно з п. 2.1.2., п.2.1.3. (п.п. «й», «о») Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

2. Смерть ОСОБА_10 настала (згідно медичної картки КНП Любашівської ЦРЛ №667) 30.03.2021р. о 22год. 30хв. (том 2, а.с. 183);

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №270 від 18.05.2021р. підозрюваний ОСОБА_7 в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому хворобливому розладу психічної діяльності не перебував, у зв`язку з чим був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час підозрюваний ОСОБА_7 на хронічне психічне захворювання, недоумство та інший хворобливий стан психіки також не страждає, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебуває, він за своїм психічним станом здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, може приймати участь в слідчих діях та предстати перед судом; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (том 2, а.с. 19-23).

Досліджені у суді першої інстанції докази є належними, правильно викладеними, узгоджені між собою, зібрані у встановленому порядку і досліджені судом з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги, про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 128 КК України, а саме на необережне нанесення тяжкого тілесного ушкодження, апеляційний суд зазначає наступне.

Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Із суб`єктивної сторони даний злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки.

Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинених діянь.

Так, як вбачається з досліджених в їх сукупності доказів, обвинуваченим ОСОБА_7 було заподіяно вогнепальне ушкодження потерпілій ОСОБА_10 внаслідок здійснення пострілу із мисливської рушниці, що згідно висновку експертизи перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із наслідками, які настали смерть потерпілої.

При цьому, після досліджених в судовому засіданні суді першої інстанції експертиз, судом не встановлено обставин, які б вказували, що відбулося вбивство через необережність.

Також, суд враховує спосіб вчинення злочину (заподіяння вогнепального ушкодження потерпілій внаслідок здійснення пострілу із мисливської рушниці), знаряддя (мисливська рушниця), особливо-небезпечий характер і локалізація ушкодження в ділянку грудної клітки, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який не намагався надати жодної медичної допомоги своїй дружині, не викликав швидкої медичної допомоги, та його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій.

Як установлено в ході судового розгляду, ОСОБА_7 , будучи володільцем зброї та мисливцем зі стажем, застосовуючи мисливську гладкоствольну рушницю «ATA ARMS NEO12» з близької дистанції здійснив один постріл в область життєво важливого органу ОСОБА_10 , а саме в область грудної клітини ззаду, від отриманого внаслідок пострілу вогнепального наскрізного дробового поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені, правої долі печінки і 6-8 правих ребер та розвитком внутрішньої кровотечі, настала смерть ОСОБА_10 ..

Характер пострілу та локалізація отриманих ОСОБА_10 тілесних ушкоджень вказують на те, що постріл не був випадковим, а навпаки прицільним, здійснювався в грудну клітку, де розташовані життєво важливі органи. Вказане узгоджується з висновком судово-медичної експертизи, показаннями допитаного в суді судово-медичного експерта ОСОБА_11 , який пояснив, що раневий канал мав направленість зліва направо, трохи зверху вниз і ззаду наперед та показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який пояснив, що після пострілу він побачив потерпілу ОСОБА_10 , яка була саме в стоячому положенні, обпершись на двері. Дана обставина свідчить про неправдивість та протиріччя показань обвинуваченого, та проведеного за його участю слідчого експерименту, де він стверджує, що тримав рушницю в опущеній руці на рівні поясу.

Крім того, суд враховує і обстановку в місці вчинення злочину, а саме обмежений простір кімнати, де перебували потерпіла та обвинувачений. Водночас, ОСОБА_7 мав навики стрільби та поводження з мисливською гладкоствольною рушницею, тому він достеменно знав та не міг не передбачати тяжких наслідків, які потягне застосування зброї в умовах кімнати, а отже бажав настання смерті потерпілої, а не легковажно розраховував на її відвернення.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновком суду першої інстанції, що обвинувачений тривалий час був володільцем зброї, періодично використовував її при полюванні, а тому є усі підстави вважати, що обвинувачений мав досвід поводження із мисливською рушницею, розумів її властивості та не міг не усвідомлювати та не бачити того, що рушниця, яку він зберігав в кімнаті в нерозібраному стані біля сейфу, та яку того дня він взяв до рук, перебуває в бойовому стані, заряджена та не поставлена на запобіжник. Висновки експертизи та сам обвинувачений підтверджує, що зброя в нього була справна.

Апеляційний суд бере до уваги і той факт, що до настання події між потерпілою та обвинуваченим, та в цілому в сім`ї були сварки, та тривалі особисті неприязні відносини, випадки домашнього насильства зі сторони обвинуваченого, що підтвердив потерпілий ОСОБА_12 та інші члени сім`ї ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , які допитані в ході судового засідання в якості свідків, та які повідомили суду, що їх батько в ході сварок з мамою ( ОСОБА_10 ) в їх присутності неодноразово брався за зброю, направляв її у їх бік, нажимав на курок, що призводило дослівно до «щелчка», здійснював постріли в їх сторону. Потерпілий ОСОБА_55 повідомив суду, що коли батько наставляв на них рушницю і «клоцав», говорив їм, що він їх застрелить і сам застрелиться, а свідок ОСОБА_56 повідомила суду, що батько говорив матері, що буде такий день коли він її застрелить.

Про доведеність до кінця умислу саме на умисне вбивство свідчить і поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 після пострілу, оскільки обвинувачений не намагався допомогти спасти потерпілу, яку як він стверджує поранив в результаті випадкового пострілу, не намагався надати своїй дружині жодної медичної допомоги, не вчиняв дій щодо виклику швидкої допомоги, не супроводжував її до медичного закладу, а навпаки впевнившись, що поранення є тяжким та потерпіла помирає, він прийняв рішення покінчити життя самогубством.

Так, у контексті досліджених обставин умисне нанесення ОСОБА_7 поранень з рушниці шляхом пострілу в область грудей потерпілої ОСОБА_10 свідчить про наявність у нього умислу на позбавлення її життя, оскільки постріл відбувся в результаті його фізичних дій шляхом натискання на курок, що подія відбулася в обмеженому просторі кімнати, де перебувала потерпіла та обвинувачений, що в обвинуваченого є навики та досвід мисливця та що він вміє користуватися рушницею.

Проаналізувавши досліджені в суді першої інстанції докази, апеляційний суд вважає, що протиправні дії обвинуваченого мали умисний та цілеспрямований характер, він усвідомлено взяв у руки мисливську рушницю та направив її у бік потерпілої.

Умисне вбивство може бути вчинене з прямим умислом, коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльність), передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настанні, або з непрямим умислом коли винний хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що в даному випадку характер дій обвинуваченого свідчить про умисне вбивство, хоча обвинувачений й не ставив собі за мету позбавлення життя потерпілої, але байдуже ставився до такого наслідку, можливість якого свідомо допускав.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та відсутність в нього ознак кримінального правопорушення, передбаченого у ст. 128 КК України, тобто необережне нанесення тяжкого тілесного ушкодження.

Разом з тим, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував, що вказаний злочин відноситься до категорії особливо тяжкого, поєднаний з посяганням на найбільшу соціальну цінність життя людини, що обвинувачений свою вину визнав частково, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, осудний, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його фізичний стан та стан здоров`я, що він щиро кається у наслідках вчиненого ним кримінального правопорушення, що є пом`якшуючими обставинами.

До обставин які обтяжують покарання, суд першої інстанції відніс вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та вчинення злочину у стані сп`яніння (що підтверджено показаннями обвинуваченого та свідка ОСОБА_12 ).

Також судом першої інстанції враховано думку потерпілого, який, з урахуванням того, що вони (обвинувачений та потерпілий) перебувають в близьких родинних стосунках, а саме потерпілий є сином обвинуваченого, не висловився щодо міри покарання обвинуваченому, не заявив цивільний позов про відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої вказаним кримінальним правопорушенням.

Враховуючи сукупність вищезазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність призначення обвинуваченомуОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, у виді семи років трьох місяців позбавлення волі, оскільки виправлення обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним нових злочинів.

На думку апеляційного суду саме таке покарання відповідатиме справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Також у зв`язку із вчиненням обвинуваченим особливо тяжкого злочину та з огляду на тяжкі наслідки його вчинення, а також відсутністю декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд першої інстанції обґрунтовано не вбачав підстав для застосування при призначенні обвинуваченому покарання положень статей 69, 75 КК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_7 не страждає на тяжкі захворювання, які б перешкоджали відбувати йому покарання в місцях позбавлення волі.

Разом з цим колегія суддів зауважує, що згідно з ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28.09.1973 року звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Відповідно до наказу МОЗ України №1348/5/572 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» від 15 серпня 2014 року, питання про звільнення засуджених від відбування покарання за хворобою вирішуються на стадії виконання вироків на підставі акту огляду медико-соціальної експертної комісії (МСЕК).

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 чи його захисник мають право звернутися до суду з клопотанням про звільнення його від відбування покарання за хворобою, відповідно до ст. 537 КПК України, що в подальшому може бути вирішено судом під час виконання вироку відносно нього.

Апеляційний суд вважає, що призначене районним судом покарання за своїм видом і розміром є законним, достатнім, співрозмірним, справедливим та призначеним у відповідності до вимог ст. 50 та 65 КК України.

Колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінального процесуального закону під час розгляду справи та постановлення вироку суду, а тому вважає, що постановлений по справі вирок відносно ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції ухвалено з дотримання принципу повноти, об`єктивності та всебічності розгляду справи, висновки суду ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, а призначене обвинуваченому покарання відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, у відповідності до п. 1 ч.1 ст. 407 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 370, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Савранського районного суду Одеської області від 31.01.2022 року у кримінальному провадженні №0000086 від 30.03.2021 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4