Провадження № 1-кп/947/893/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2023 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчого судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000498 від 02.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , та угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим від 13.04.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , моб. тел. НОМЕР_1 ; раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Так, 02.04.2023 о 12:04 годин ОСОБА_5 зайшов до магазину «Dnipro-M», який розташований за адресою: м Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 50, де побачив на прилавку мобільний телефон марки «Iphone X» у корпусі білого кольору, належний ОСОБА_6 , який він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 біля 12:16 годин, перебуваючи за вказаною адресою, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, в умовах воєнного стану,введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з прилавку з зварювальними апаратами викрав майно ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон «Iphone X» у корпусі білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 10799,01 гривень, в силіконовому чохлі прозорого кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, в якому була встановлена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone» з номером телефону НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду потерпілому на загальну суму 10799,01 гривень.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками:таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

По кримінальному провадженню 0000498 від 02.04.2023 року між ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , та прокурором ОСОБА_3 , 13.04.2023року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.4 ст. 185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення ОСОБА_5 наступного покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням статті 75 КК України та звільнити від відбування основного покарання з випробуванням. Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав умови укладеної угоди та просив її затвердити, оскільки її умови не порушують прав інших осіб та не становлять суспільної небезпеки і не загрожують інтересам держави.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з прокурором на призначення узгодженого покарання. Зазначив про обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства, судом та викладені в обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0000498 від 02.04.2023 року. Угоду про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 підтримав та просив її затвердити.

Суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив ОСОБА_5 процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , та призначення ОСОБА_5 узгодженого покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжким кримінальним правопорушенням.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні; надавати покази у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Крім того, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.

В ході судового розгляду, судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, ОСОБА_5 вину визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєні інкримінованого йому злочину, активне сприяння розкриттю злочину (визнав вину у повному обсязі, примирився із потерпілим та добровільно відшкодував шкоду шляхом повернення викраденого майна) а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий. Обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлені.

Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_5 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369,373-374,392,393,394,395,473-475 КПК України, суд УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.04.2023 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 і ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000498 від 02.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон «Iphone X» у корпусі білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , вважати повернутим за належністю потерпілому.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1