Справа №694/2121/23
провадження № 1-кс/694/753/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача від 23.08.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000727 від 05.10.2021 р.,

встановив:

До Звенигородського районного суду Черкаської області 07.09.2023 (поштове відправлення від 04.09.2023) надійшла зазначена скарга ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 23.08.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000727 від 05.10.2021 р.

Скарга мотивована тим, що СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000727 від 05.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

01.09.2023 р. скаржником отримано поштовим зв`язком постанову про закриття вказаного кримінального провадження, винесену дізнавачем СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 23.08.2023. З зазначеною постановою не погоджується, оскільки вважає її необґрунтованою та немотивованою, винесену з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства, а досудове слідство таким, що проведено неповно, без всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення.

За змістом вказаної скарги просить скасувати як незаконну постанову дізнавача ОСОБА_5 від 23.08.2023 року про закриття кримінального провадження №0000727, яке розслідувалось за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Одночасно просить поновити строк на її оскарження, оскільки зазначена постанова ним отримана 01.09.2023р.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 07.09.2023 року матеріали зазначеної скарги були передані судді ОСОБА_1

08.09.2023 року за скаргою було відкрито провадження і призначено судовий розгляд на 12.09.2023.

В судове засідання скаржник ОСОБА_4 та його представник не з`явились, подали заяву про розгляд скарги без їхньої участі, скаргу підтримали.

Представник Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Через канцелярію суду було надано для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000727 у двох томах.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду скарги слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

05.10.2021 р. Звенигородським районним відділом поліції ГУНП у Черкаській області внесено відомості до ЄРДР № 0000727 за ст. 356 КК України - за фактом самоправства, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

23.08.2023 р. дізнавачем СД Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 , винесено постанову про закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000727 від 05.10.2021 р. закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова була отримана заявником 01.09.2023, що підтверджено відповідними штампом Укрпошти. Скарга подана 04.09.2023.

Відтак скарга подана у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом положень п. 18 ч. 1 ст.3 КПК України передбачено, що слідчим суддею, крім іншого, є суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, пунктом 3 ч.1 вказаної статті КПК України передбачено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до положень Глави 24 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Метою досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання,

в тому числі свідків, речові докази, документи та висновки експертів.

На виконання вимог частини 1 статті 92 КПК України, дізнавач зібрав не усі можливі, процесуально зафіксовані, перевірені та оцінені докази, перераховані у статті 91 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя погоджується з доводами скаржника щодо неповноти досудового розслідування, а саме щодо непроведення допиту певних свідків.

Так, в матеріалах кримінального провадження містяться вказівки прокурора від 08.11.2021 в яких вказано які слідчі дії слід виконати і серед іншого проведення допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проте вказані свідки дізнавачем допитані не були з посиданням на їх перебування у відпустці або ж у ЗСУ.

Викладене приводить слідчого суддю до висновку про те, що в порушення частини 2 статті 9 КПК України дізнавач не виконав свій обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень і передчасно прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

В зв`язку з наведеним суд вважає передчасним висновок дізнавача про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Таким чином слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої дізнавачем постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, яка кореспондується з ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, слідчого.

З огляду на невиконання вказівок, наданих прокурором слідчий суддя констатує, що на виконання вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження не може вважатися вмотивованою, хоча її зміст і відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Таким чином дізнавач прийняв рішення про закриття кримінального провадження передчасно і винесена постанова не є вмотивованою, відтак підлягає скасуванню.

Решта доводів скарги слідчим суддею не приймається до уваги, оскільки вони не є визначальними для встановлення обґрунтованості постанови дізнавача про закриття кримінального провадження.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про задоволення скарги (ч. 2 ст. 307 КПК України).

Керуючись ст.ст. 7 ,9, 110, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача від 23.08.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000727 від 05.10.2021 р. - задоволити.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, капітана поліції ОСОБА_5 від 23.08.2023 року про закриття кримінального провадження

№ 0000727 від 05.10.2021 за правовою кваліфікацією ст. 356 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000727 від 05.10.2021 року повернути до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 18.09.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1