Справа № 466/9166/23
Провадження № 1-кс/466/2314/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001377 від 17 серпня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст.307 КК України, -

встановив:

05.09.2023 старший слідчий СВ ВП №4 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 з визначенням застави.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001377 від 17 серпня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але до 18 год. 07 хв., 24.08.2023 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав та зберігав з метою подальшого збуту, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, наркотичний засіб бупренорфін, обіг якого обмежено, загальною масою не менше 0,0029 грам.

Так, 24.08.2023 приблизно о 18 год. 07 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку №9а, що по вулиці І.Мазепи у м.Львові, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 200 грн. та передав останньому 1 (одну) таблетку білого кольору у блістері та фрагмент таблетки булого кольору у паперовому згортку, які в подальшому вилучені в ході огляду місця події під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину, та у яких згідно висновку експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/120-23/9340-НЗПРАП від 29.08.2023 виявлено бупренорфін, який відноситься наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальною масою 0,0029 грам, тим самим всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанням ними» від 15.02.1995, незаконно збув наркотичний засіб бупренорфін обіг якого обмежено, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у зберіганні наркотичних засобів, з метою збуту та у їх збуті, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але до 14 год. 00 хв., 04.09.2023 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав та зберігав з метою подальшого збуту, наркотичний засіб бупренорфін, обіг якого обмежено.

Так, 04.09.2023 приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік будинку №11, що по вулиці І.Мазепи у м.Львові, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 100 грн. та передав останньому 1 (один) фрагмент таблетки попередньо бупренорфіну у паперовому згортку, яка в подальшому вилучені в ході огляду місця події під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину, який незаконно збув з корисливих мотивів та з метою власного збагачення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у зберіганні наркотичних засобів, з метою збуту та у їх збуті, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Старшим слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області із дотримання вимог ст. 208 КПК України 04.09.2023 о 16:36 год. затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.09.2023 старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру у придбанні, зберіганні наркотичних засобів з метою збуту та у їх збуті, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 24.08.2023 та 04.09.2023, протоколом обшуку від 04.09.2023 по місцю проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , протоколом про затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень від 04.09.2023, протоколами допитів в якості свідка ОСОБА_7 , речовими доказами та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, п.32 рішення у справі «Фокс, Кампбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, зібрані в ході досудового розслідування докази у їх сукупності дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 обґрунтованою.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід врахувати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені умисного кримінального правопорушення, що відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 будучи особою, яка обізнана із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини по справі.

Відповідно до п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі Лист ВСУ), виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, із п.10 Листа ВСУ вбачається, що у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Таким чином, існують вагомі докази, які підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів тяжких, санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того, ОСОБА_5 не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, не встановлено тяжких хвороб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню останнього під вартою, та свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «застосування тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Беручи до уваги вищенаведене, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_5 у досудовому розслідуванні та судовому розгляді, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, старший слідчий СВ ВП №4 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 з визначенням застави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила визначити підозрюваному розмір застави відповідно до вимог ст.182 КПК України в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали долучені до клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні слідчого відділення ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0001377 від 17 серпня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст.307 КК України.

04.09.2023 старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова Львівської області ОСОБА_3 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у придбанні, зберіганні наркотичних засобів з метою збуту та у їх збуті, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлений свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як вбачається, однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному. Така стверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, які оглянуті в судовому засіданні. Доведеність його вини у скоєнні інкримінованого злочину на цій стадії не перевіряється.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, при обранні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтованими є доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 будучи особою, яка обізнана із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини по справі, а також враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тому, з метою виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на учасників у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слід обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Відповідно до положень ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З врахуванням положень ст.182 КПК України та матеріального становища підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360,00грн.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» на 60 днів.

У відповідності до положень ст.ст. 182, 183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб (107360,00грн.)

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, прокурора, слідчого судді та в подальшому до суду;

2) не відлучатися за межі м. Львова, без дозволу слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5) не вчиняти інших кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

Строк дії ухвали рахувати з 04 вересня 2023року по 02 листопада 2023року включно.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 06.09.2023 о 09.15год.

Слідчий суддя ОСОБА_1