Провадження № 1-кп/362/236/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Василькові клопотання захисника про зміну запобіжного заходу укримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 серпня 2018 року за № 0008211, щодо

ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 187, частиною 3 статті 189 Кримінального кодексу України.

У судове засідання прибули:

прокурор ОСОБА_4 ;

потерпілий ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_3 ;

захисник ОСОБА_6 .

Суд установив:

У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначене кримінальне провадження, передане з Голосіївського районного суду м. Києва згідно з ухвалою Київського апеляційного суду від 05 квітня 2021 року.

Захисник подала клопотання про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року змінено обраний ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року відносно ОСОБА_3 запобіжній захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на запобіжній захід у вигляді тримання під вартою із визначенням ОСОБА_3 застави, що становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 153 680,00 гривень. Вказану заставу внесено заставодавцями 03 вересня 2019 року та 04 вересня 2019 року ОСОБА_3 звільнено з-під варти. Крім того, ОСОБА_3 здав паспорт для виїзду за кордон.

Захисник зазначає, що після звільнення ОСОБА_3 з-під варти останнім дотепер жодного разу не було порушено процесуальних обов`язків, не впливає ні на потерпілого, ні на свідків, не змінював місця проживання, має батьків пенсійного віку, до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про фактичну мінімізацію ризиків, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу.

Також захисник звернула увагу на те, що прокурором по теперішній час не подавалося клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту із визначенням розміру застави.

В судовому засіданні захисник підтримала аргументи клопотання та просила його задовольнити. Додатково зауважив, що обвинувачений протягом тривалого часу демонструє належну процесуальну поведінку, є фізичною особою-підприємцем, вступив до лав Територіальної оборони, а встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу ризики вже не актуальні.

Обвинувачений підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував з посиланням на те, що застосований запобіжний захід є таким, що здатний забезпечити дієвість кримінального провадження. Стверджував, що відповідні ризики не втратили своєї актуальності.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов таких висновків.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року змінено обраний ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року відносно ОСОБА_3 запобіжній захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на запобіжній захід у вигляді тримання під вартою із визначенням ОСОБА_3 застави, що становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 153 680,00 гривень.

03 вересня 2019 року вказану заставу внесено заставодавцями ОСОБА_7 (в розмірі 80000,00 гривень) і ОСОБА_8 (в розмірі 73680,00 гривень), що підтверджується відповідними платіжними документами.

04 вересня 2019 року ОСОБА_3 звільнено з-під варти.

ОСОБА_3 здав паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 .

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

На підставі статті 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Суд зобов`язаний розглянути клопотання обвинуваченого згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За приписами статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі статтею 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Це кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляд. З огляду на комплекс досліджених доказів суд не вирішує питання щодо обґрунтованості підозри, однак оцінює критерії, визначені у статті 178 КПК України, та констатовані слідчим суддею ризики.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд не уповноважений перевіряти обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Щодо непродовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного відповідно до частини 5 статті 194 КПК України, суд зазначає таке. Відповідно до частини 1 статті 176 КПК України застава віднесена до запобіжних заходів, які, в свою чергу включені до заходів забезпечення кримінального провадження. Частинами 1-3 статті 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Частина 7 статті 42 КПК Україна визначає загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного. Так, підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Отже, зазначені в частині 7 статті 42 КПК України обов`язки підозрюваного, обвинуваченого (окрім обов`язків, визначених в пункті 2 цієї частини) покладаються на нього згідно з процесуальним законом і діють з часу набуття статусу підозрюваного, незалежно від застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Своєю чергою, стаття 194 КПК України визначає перелік обов`язків, які можуть покладатися на підозрюваного (обвинуваченого) рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Так, частина 5 статті 194 КПК України визначає умовами покладення додаткових обов`язків обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і доведеність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Ці обов`язки не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до обраного підозрюваному запобіжного заходу за наявності визначених в частині 5 статті 194 КПК України умов.

Частиною 7 статті 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. У зазначеній нормі йдеться про припинення дії ухвали про застосування запобіжного заходу виключно в частині покладення на підозрюваного, обвинуваченого відповідних обов`язків згідно із статтею 194 КПК України.

Отже, відсутність ініціативи сторони обвинувачення у питанні продовження строків дії обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, не є підставою для скасування такого запобіжного заходу як застава, оскільки остання також покликана забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків, що покладені на нього нормами кримінального процесуального закону.

Добросовісне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків саме по собі не спростовує і не нівелює ризиків, про які йдеться в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу. Виконання процесуальних обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони встановлені приписами кримінального процесуального закону, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі підозрюваного (обвинуваченого) і, тим більше, обумовлює скасування чи зміну запобіжного заходу. Більше того, визначені статтею 42 КПК України процесуальні обов`язки діють незалежно від основного запобіжного заходу, отже їх виконання саме по собі не може впливати на суть та порядок виконання запобіжного заходу, в цьому випадку - застави у визначеному розмірі.

Проаналізувавши аргументи клопотання, заслухавши позицію учасників судового провадження, беручи до уваги стадію судового розгляду й особу обвинуваченого, суд дійшов висновку щодо незмінності відповідних ризиків, констатованих при обранні щодо нього запобіжного заходу, та недоцільності зміни запобіжного заходу.

Керуючись статтями 176-178, 182, 315, 372, 376 КПК України, суд

ухвалив:

залишити без задоволення клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 17 травня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1