У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000121 від 18 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000121 від 18 січня 2023 року.

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 18 січня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20 грудня 2022 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи інформацію про те, що ОСОБА_6 орендує особистий банківський сейф № НОМЕР_1 АТ «Райффайзен банк», що за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана 13, де зберігає гроші в сумі 140000 доларів США.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, шляхом проникнення у сховище, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно заволодів ключем від особистого банківського сейфу № НОМЕР_1 АТ «Райффайзен банк», що за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана 13.

Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, відповідно до Договорів №1948, 1952, 1954, 1957 розпочав орендувати особисті банківські сейфи №113, 248, 275, НОМЕР_2 в сховищі АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», що за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана 13, які розміщувались в різних сейфах сховища банку, номери яких обрав самостійно, а саме: 113, 248, які знаходяться з правого і лівого боків від особистого банківського сейфу під № НОМЕР_1 , яку орендує ОСОБА_6 , та скриньки 275, 369, які знаходяться знизу і справа від іншого особистого банківського сейфу під № НОМЕР_3 , який орендує ОСОБА_6 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, в особливо великих розмірах ОСОБА_5 , 06 січня 2023 року о 12:41 годині, під приводом огляду орендованих ним особистих банківських сейфів №113, 248, 275, 369, пройшов до сховища АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана 13.

Після чого ОСОБА_5 , діючи умисно, підійшовши до особистого банківського сейфу № НОМЕР_1 АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана 13, за допомогою заздалегідь приготовленого для вчинення кримінального правопорушення ключа, о 13:56 годині проник до особистого банківського сейфу № НОМЕР_1 , в якому зберігались кошти ОСОБА_6 , звідки, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення в умовах воєнного стану таємно викрав чуже майно в особливо великих розмірах, а саме грошові кошти в сумі 140000 доларів США, які належать ОСОБА_6 (Згідно курсу НБУ станом на 06 січня 2023 року, 1 долар США становить 36 гривень 56 копійок, 140000 доларів США відповідно становлять 5 118 400, 00 гр.).

Після чого ОСОБА_5 , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, утримуючи при собі чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 5 118 400, 00 гр., що являється особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

В ході допиту в якості потерпілого ОСОБА_6 повідомив, що з 2017 року він орендує банківські скриньки № НОМЕР_1 та №371 для зберігання особистих цінних речей в АТ "Райффайзен банк" () та його особистим менеджером в банку являється

ОСОБА_7 листопада 2023 року по 18 січня 2023 року до його банківських скриньок №259 та №371 на підставі довіреності мала доступ його колишня дружина ОСОБА_8 , яка оглядала вміст даних скриньок 29 листопада 2022 року, 16 грудня 2022 року, 22 грудня 2022 року, та останній було достовірно відомо про наявність коштів у вигляді іноземної валюти в даних скриньках.

Встановлено, що на момент вчинення злочину колишня дружина потерпілого ОСОБА_8 проживала з гр. ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , якому повідомила про наявність у неї довіреностей на доступ та копій ключів від банківських скриньок, що належать її колишньому чоловіку ОСОБА_6 , під номерами № НОМЕР_1 , та 371, та про те що в них зберігається велика сума коштів в іноземній валюті.

Крім того, 29 листопада 2022 року, 16 грудня 2022 року, 22 грудня 2022 року, вона відвідувала відділення банку, де у сховищі знаходяться орендовані потерпілим скриньки разом із ОСОБА_9 , що підтверджується в ході перегляду відеозаписів з камер відеоспостереження за відповідні дні, вилучені у АТ "Райффайзен банк".

Окрім вказаного, остання повідомила ОСОБА_9 , що довіреності на вищезазначені скриньки, а також ключі від них вона зберігає за адресою свого мешкання, та не виключає того факту, що доступ до цих речей мав і ОСОБА_9 , оскільки останній в період вчинення злочину проживав разом з нею.

В ході допиту в якості свідка ОСОБА_10 повідомила, що їй відоме коло осіб, а також їх номери мобільних телефонів, з якими ОСОБА_9 часто спілкувався та має тісні відносини, серед яких наявний чоловік на ім`я ОСОБА_11 , котрий користується номером телефону НОМЕР_4 та з яким ОСОБА_9 часто зустрічається та має дружні відносини.

Відповідно до даних. отриманих за результатом проведених оперативних заходів, встановлено, що номером телефону НОМЕР_4 користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з вказаним встановлено, що користувач з номером телефону НОМЕР_4 ( ОСОБА_5 ) в період часу з 29 грудня 2022 року по 09 січня 2023 року, 20 разів підключався до базової станції стільникового зв`язку, що знаходиться поруч за адресою м. Київ, вул. Вадима Гетьмана 13, в межах діапазону дії якої знаходиться відділення АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», з якого здійснено крадіжку коштів.

В подальшому встановлено, що даний громадянин незадовго до моменту вчинення злочину, відповідно до Договорів №1948, 1952, 1954, 1957 розпочав орендувати скриньки №113, 248, 275, 369 в сховищі АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана 13, які розміщувались в різних сейфах сховища банку.

Відповідно до умов договору клієнт може сам вибрати номери скриньок.

Таким чином, ОСОБА_5 вибрав скриньки 113, 248, які знаходяться з правого і лівого боків від скриньки ОСОБА_6 , під №259, та скриньки 275, 369, які знаходяться знизу і справа від іншої скриньки ОСОБА_6 , під №371.

Тому дії ОСОБА_5 по оренді скриньок органом досудового розслідування розцінюються як пошук останнім засобів для доступу до сейфу, в якому також розміщувалась (зберігалась) сейф-скринька № 259 та №371, котрими користується ОСОБА_6 та зберігав в них кошти.

Відповідно до інформації, вилученої у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», ОСОБА_5 в період часу з 26 грудня 2022 року по 10 січня 2023 року щоденно відвідував сховище банку, при цьому в хаотичному порядку відкривав належні йому скриньки, які орендовані ним, поруч із скриньками потерпілого.

Так, 06 січня 2023 року о 12:31 ОСОБА_5 виявив бажання відвідати орендовані ним скриньки 113, 248.

Пройшовши до сховища, він відкрив банківську скриньку №248, після чого одразу закрив її, попросивши працівника банку ОСОБА_12 забезпечити йому доступ до скриньки № 259, яка йому не належить.

Проте працівниця банку, нехтуючи правилами доступу, розуміючи, що ОСОБА_5 не має жодних прав на доступ до скриньки 259, а майно, яке в ній зберігається, йому не належить, скориставшись штатним ключем, о 12 год. 56 хв. відкрила перший замок даної скриньки та забезпечила ОСОБА_5 доступ до неї.

Після цього він дістав наявний заздалегідь заготовлений ключ та відкрив скриньку ОСОБА_6 №259.

Взявши скриньку №259 разом з працівницею банку ОСОБА_12 о 12 год. 57 хв. пішов до кімнати віп-клієнтів для роботи з особистими банківськими сейфами, повернувшись з якої через декілька хвилин повернув скриньку ОСОБА_6 на своє місце, після чого ОСОБА_12 зачинила скриньку №259 своїм штатним ключем та сейф в цілому.

З моменту повернення ОСОБА_6 на територію України ОСОБА_5 жодного разу не відвідував сховище сейфу, хоча строк оренди ним скриньок закінчився лише 08 травня 2023 року.

Після виявлення ОСОБА_6 відсутності його коштів у скринці №259, ОСОБА_5 , як свідчить інформація вилучена в мобільного оператора ТОВ «Лайфселл», виїхав з міста Києва до міста Вінниці після того, як спілкувався телефоном з ОСОБА_9 .

Крім того, при реєстрації, як клієнта, ОСОБА_5 вказав, що в Києві проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією, наданою оператором ТОВ «Лайфселл», відносно переміщення власника номеру НОМЕР_4 .

В ході проведення огляду інформації, вилученої в ТОВ «Лайфселл», по номеру телефону НОМЕР_4 встановлено, що мобільний телефон з номером НОМЕР_4 в період часу з 29 вересня 2022 року по 21 січня 2023 року під`єднувався до базових станцій, що знаходяться за адресами у м. Києві: вул. Миколи Голего 8, Смоленська 31, пр. Перемоги 47, 50, При цьому мобільний телефон в дані періоди часу мав велику кількість з`єднань (38) з абонентом, що користується номером телефону НОМЕР_5 який належить та яким користується ОСОБА_9 .

При цьому майже усі дзвінки здійснювалися в період часу з 1 по 10 січня 2023 року.

Таким чином встановлено, що в час відвідування відділення сховища АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» за адресою: м. Київ, вул. Вадима Гетьмана 13, ОСОБА_5 здійснював дзвінки та спілкувався з ОСОБА_9 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 06 січня 2023 року заволодів скринькою в банківському сховищі за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 .

03 серпня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Крім того, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свідок ОСОБА_10 31 липня 2023 року під час допиту повідомила, що на даний час ОСОБА_9 проживає в готельно - ресторанному житловому комплексі ЖК «Парк Авеню ВІП», яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, 33, квартира приблизно 55-56.

Після цього оперативним шляхом встановлено, що ОСОБА_9 проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

03 серпня 2023 року слідчим слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 в ході проведення невідкладної слідчої дії, а саме обшуку житла на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України за адресою: АДРЕСА_5 , вилучені наступні речі та документи, які належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- Банківська картка банку «monobank» з № НОМЕР_6 , яку вилучено до спеціального пакету № NPU 1104096;

- Банківська картка банку «Приват Банк» з № НОМЕР_7 , яку вилучено до спеціального пакету № NPU 1104096;

- Банківська картка банку «Приват Банк» з № НОМЕР_8 , яку вилучено до спеціального пакету № NPU 1104096;

- Банківська картка банку «Приват Банк» з № НОМЕР_9 , яку вилучено до спеціального пакету № NPU 1104096;

- Банківська картка банку «Raiffeisen Bank» з № НОМЕР_10 , яку вилучено до спеціального пакету № NPU 1104096;

- Банківська картка банку «Raiffeisen Bank» з № НОМЕР_11 , яку вилучено до спеціального пакету № NPU 1104096;

- Банківська картка банку «Raiffeisen Bank» з № НОМЕР_12 , яку вилучено до спеціального пакету № NPU 1104096;

- Мобільний телефон марки «Redmi» синього кольору з наявною у ньому сім картою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_13 з ІМЕІ 1: НОМЕР_14 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_15 ; з серійним номером НОМЕР_16 , який вилучено до спеціального пакету № 7022281;

- Ноутбук «MacBook Pro» сірого кольору, без пошкоджень з серійним номером PWWM39XRH2, який вилучено до спеціального пакету № ЕХР 0446732;

- Мобільний телефон марки «iPhonе» чорного кольору, в чохлі чорного кольору «Apple», який вилучено до спеціального пакету № ЕХР 0446733.

Вказані речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 18 січня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Зазначає, що вилучені в ході обшуку мобільні телефони можуть містити інформацію та документи в електронній формі, зокрема обмін інформацією з іншими учасниками в чатах месенджерів для обміну текстовими повідомленнями з відомостями та даними про осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, фото фіксації протиправних дій.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Санкція ч. 5 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України діяння, передбачене ч. 5 ст. 185 КК України, віднесено до особливо тяжкого злочину.

Таким чином, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна та запобігання можливості його відчуження, а також для забезпечення подальшої конфіскації майна, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на перераховане вище майно.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 170, 171, просить задовольнити клопотання.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Наголосив на тому, що у клопотанні про арешт тимчасово вилученого майна ніяким чином не обґрунтована необхідність проведення невідкладного обшуку.

Крім того, не зазначено, яким чином банківські картки можуть становити інтерес для досудового слідства.

Відмічає, що інформацію про наявність у особи відкритих банківських рахунків, рух коштів по них та залишки орган досудового слідства може отримати і без банківських карток, тому їх вилучення є безпідставним.

Також наголосив, що вилучені ноутбук «MacBook Pro» та телефон марки «iPhonе» придбані ОСОБА_9 в серпні 2023 року, тобто через значний проміжок часу після вчинення кримінального правопорушення, а тому жодного значення для досудового розслідування вони мати не можуть.

Зазначив, що твердження прокурора про те, що санкцією статті передбачено конфіскацію майна не можуть братися до уваги через відсутність у його клієнта - ОСОБА_9 , статусу підозрюваного.

Клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 Кодексу.

За змістом ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

В ч.1 ст.173 КПК України зазначено, що відмова в задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З точки зору закону при вирішенні питання про арешт майна, яке має значення для виконання завдань кримінального провадження, слідчий суддя, суд повинен враховувати наступне:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України;

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК);

4) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК);

5) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК);

6) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

7) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 18 січня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

03 серпня 2023 року слідчим СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 в ході проведення невідкладної слідчої дії, а саме обшуку житла на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України за адресою: АДРЕСА_5 , вилучені речі та документи, які належать ОСОБА_9 , перелік яких првиедений вище.

Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_14 від 03 серпня 2023 року зазначене майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000121 від 18 січня 2023 року.

04 серпня 2023 року прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування накладення арешту прокурор посилається на забезпечення збереження вищевказаного майна та запобігання можливості його відчуження, а також для забезпечення подальшої його конфіскації.

При цьому, з урахуванням наданих слідчому судді матеріалів клопотання, банківські картки, вилучені 03 серпня 2023 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_5 , ознакам речового доказу у кримінальному провадженні №0000121 від 18 січня 2023 року не відповідають, оскільки прокурором не доведено, що це майно є об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, грошима, набутими кримінально протиправним шляхом або отриманими внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя погоджується з твердженням захисника про те, що для отримання інформації про наявність у особи відкритих банківських рахунків, рух коштів по них та залишки грошових коштів наявність банківських карток не потрібна.

За таких обставин підстави для накладення арешту на банківські картки відсутні.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ноутбук «MacBook Pro» сірого кольору, з серійним номером НОМЕР_17 та мобільний телефон марки «iPhonе» чорного кольору придбані ОСОБА_9 01 серпня 2023 року.

З огляду на це, вони також не відповідають ознакам речового доказу, а тому на них не може бути накладено арешт.

Слідчим суддею враховуються твердження захисника про те, що арешт майна не допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки ОСОБА_9 не має статусу підозрюваного.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1 та 2 статті 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Зі змісту клопотання не вбачається наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором у клопотанні не доведено необхідність арешту належного ОСОБА_9 майна.

Таким чином, пістави для задоволення клопотання відсутні.

За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури мста Києва ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000121 від 18 січня 2023 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1