ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2042/23 Справа № 235/64/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 серпня 2023 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 серпня 2023 року в задоволенні клопотання слідчого відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, а саме адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці до 14 жовтня 2023 року включно, в період доби з 21:00 год. до 05:00 год. наступної доби.

Зобов`язано ОСОБА_7 : не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора з с. Розлив Волноваського району Донецької області; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та під час досудового розслідування щодо нього встановлено наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків, що є підлеглими підозрюваного; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження злочинної діяльності.

Враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, утримує чотирьох неповнолітніх дітей, має позитивну характеристику, у зв`язку із чим слідчий суддя прийшов до висновку, що застосування альтернативного запобіжного заходу у виді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Також слідчим суддею зауважено, що наявність інших кримінальних правопорушень, що є предметом судового розгляду, не вказує на схильність підозрюваного до вчинення злочинів, оскільки інкриміновані кримінальні правопорушення, вчинені до повідомлення про підозру в іншому кримінальному провадженні, при цьому прокурором не надано відомостей щодо порушення підозрюваним процесуальних обов`язків, покладених шляхом застосування застави.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного Донецької області від 14 серпня 2023 рокута постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з заставою у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

В обґрунтування своїх вимог посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, доведеність заявлених ризиків та неможливість запобігти ним шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу. Вважає, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді довготривалого позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи строк покарання, який йому загрожує, може переховуватись від слідства та суду. Також, перебуваючи на свободі, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, оскільки останні є його підлеглими, з якими він знайомий.

Крім того підозрюваний, перебуваючи під домашнім арештом, може безперешкодно знищити, спотворити будь-які речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Враховуючи тяжкість скоєного злочину, дані про особу підозрюваного та встановлені ризики, вважає, що лише застосування виняткового запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав; підозрюваного та захисника, які, кожен окремо, заперечували проти доводів апеляційної скарги; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СУ ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000090, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191, КК України, що є тяжким злочином, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк трьох років.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та існування щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України з огляду на те, що ці обставини достатньою мірою підтверджуються доказами, доданими до клопотання слідчого, та не оспорюються ані стороною захисту, ані прокурором в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного неврахування судом ризиків, передбачених п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КК України, колегія суддів не вважає обгрунтованими, оскільки стороною обвинувачення не надано вагомих доказів того, що ОСОБА_7 з дня вчинення інкримінованого йому злочину вчиняв будь-які спроби впливати на свідків або має намір вдатися до відповідних дій у майбутньому чи перешкодити кримінальному провадженню у будь-який конкретний інший спосіб.

При цьому враховується, що ризик незаконного впливу на свідків, які є підлеглими підозрюваного по службі, хоча і існує, однак є мінімальним, оскільки підозрюваний до відповідних дій не вдавався, заяв чи повідомлень щодо здійснення спроб впливу від останніх не надходило.

Крім того, колегією суддів враховується, підозрюваний має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, міцні соціальні зв`язки, утримує чотирьох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Аналізуючи доводи прокурора щодо виключної вагомості встановлених щодо підозрюваного ризиків, передбачених ст. 177 КК України, колегія суддів не вважає їх слушними, оскільки останні не є достатньою підставою для застосування виняткового запобіжного заходу, зважаючи на те, що з часу застосування запобіжного заходу підозрюваний належною процесуальною поведінкою довів його дієвість і достатність.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного.

При цьому приймається до уваги, що станом на час апеляційного розгляду підозрюваний перебуває під домашнім арештом 30 днів та стороною обвинувачення не надані відомості про вчинення ним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК України, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявися недостатньо дієвим.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 серпня 2023 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК Україн, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4