ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/397/23 Справа № 695/2881/23 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Золотоніської окружної прокуратури на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000645, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 липня 2023 року клопотання задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 29.09.2023.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області, органів прокуратури та суду за першою вимогою;

цілодобово перебувати за місцем постійного проживання по АДРЕСА_1 ;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні № 0000645 від 16.05.2023;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

постійно носити електронний засіб контролю.

Надано можливість працівникам органу поліції з метою контролю за поведінкою ОСОБА_8 з`являтися в житло по АДРЕСА_1 із вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали визначено до 29.09.2023.

Визначено, що ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню Золотоніським РВП ГУНП в Черкаській області після її оголошення.

Ухвала суду мотивована тим, що застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, про який йдеться в клопотанні.

Слідчий суддя дійшов висновку, що достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде цілодобовий домашній арешт і такий запобіжний захід буде достатнім, щоб забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і виправданим з урахуванням даних про особу підозрюваного та обставин, встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес у даному кримінальному провадженні.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, Золотоніською окружною прокуратурою оскаржено її в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що стороною обвинувачення обрана законна та чітка позиція, яка обґрунтована доказами, що доводять вагомість обставин та підстав, за наявності визначених ризиків, що необхідним запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну правову поведінку ОСОБА_8 є лише тримання під вартою.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, покарання за вчинення якого передбачено строком від 3 до 7 років, з конфіскацією майна, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України дає можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що ОСОБА_8 є суспільно небезпечним та потребує на час проведення досудового розслідування ізоляції від суспільства з метою унеможливлення невиконання ним процесуальних обов`язків, також вчинення спроб, що визначені п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даному етапі розслідування лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що виключає можливість обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Також зазначає, що на даний час, в ході досудового розслідування, відшукуються інші докази, що підтверджують причетність ОСОБА_8 до вказаних кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення підозрюваного та захисника на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо продовження запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що місцевий суд даних вимог Закону дотримався. Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Так, в провадженні СВ Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження № 0000645 від 16.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 6).

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 в невстановлений слідством час та у невстановленому слідством місці, в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав, у невстановлений слідством спосіб два запали типу УДЗ, які відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належать до категорії небезпечних, два корпуси гранати РГН, які відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належать до категорії обмежено небезпечні та 26 ( двадцять шість) металевих предметів, які схожі на патрони калібру 5, 45 мм, які в подальшому незаконно переніс до лісового масиву, що розташований у адміністративних межах с. Нова Дмитрівка, Золотоніського району, більш точного місця слідством невстановлено, де в подальшому їх зберігав.

Він же, 29.07.2023 близько 13 години 20 хвилини, перебуваючи в адміністративних межах с. Нова Дмитрівка, Золотоніського району (координати НОМЕР_1 , 32.024751), в порушення Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, діючи з прямим умислом, без передбаченого законом дозволу, незаконно збув два запали типу УДЗ, які відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належать до категорії небезпечних, два корпуси гранати РГН, які відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належать до категорії обмежено небезпечний та 20 (двадцять) металевих предметів, які схожі на патрони калібру 5, 45 мм, особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_9 за грошові кошти в сумі 3500 гривень.

29.07.2023 о 13 год. 20 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 12-14).

29.07.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України (а.с. 28-31).

Причетність ОСОБА_8 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (а.с. 12-14), протокол огляду місця події (а.с. 19-20); показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с. 21-24), довідкою №144 про категорію вибухонебезпечності виявлення вибухових матеріалів (а.с. 26), актом № 211 перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів (а.с. 25), повідомленням про підозру ОСОБА_8 (а.с. 28-31).

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Дослідивши дані, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя, суд повинен врахувати підстави, які вказані в ч. 2 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини вказані в зазначеній статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до клопотання та апеляційної скарги прокурора, основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 є тяжкість злочину, скоєного в умовах Воєнного стану, нестійкі соціальні зв`язки та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема вплив на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування від органів досудового слідства.

Апеляційний суд зауважує, що сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років з, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно зі ст. 178 КПК України та недоведення прокурором у судовому засіданні, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, та дійшов висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

При цьому апеляційним судом приймається до уваги, що на протязі часу з дня обрання запобіжного заходу до дня апеляційного розгляду невиникло будь-яких підстав для висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не є дієвим та достатнім для усунення наявного щодо ОСОБА_8 ризику.

Доводи прокурора стосовно необхідності застосування щодо ОСОБА_8 виключно найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку із можливістю вчинення інших злочинів, ухилятися від органів досудового розслідування та суду, сховати або спотворити будь-які докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на припущеннях сторони обвинувачення.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому з огляду на викладене, аналізуючи сукупність наведених вище обставин, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді суду першої інстанції залишити без змін.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного ууду Черкаської області від 31 липня 2023 року - без змін .

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Золотоніської окружної прокуратури, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31 липня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 21 серпня 2023 року.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4