В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/5057/22

Провадження № 1-кп/0285/259/23

25 квітня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 285/5057/22 (ЄРДР № 0000602) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ярунь, Звягельського району, Житомирської області, україець, громадянин України, освіта середня, не працює, неодружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2022 року приблизно о 23 год на узбіччі дороги по вул. Гирківська у с. Ярунь Звягельського району Житомирської області між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раптово виникла суперечка на грунті особистих неприязних відносин. В ході даної суперечки ОСОБА_4 без будь-якого попередження, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, виконуючи свій злочинний задум, умисно, застосовуючи фізичну силу штовхнув обома руками ОСОБА_5 , внаслідок чого остання впала на землю. Після цього ОСОБА_4 підійшов збоку до ОСОБА_5 та умисно завдав останній один удар ногою в задню частину голови від чого ОСОБА_5 втратила свідомість.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_4 продовжуючи виконувати свої злочинні дії, направлені на заподіяння тілесних ушкоджень, через короткий проміжок часу, перебуваючи поблизу домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись спереду від ОСОБА_5 умисно, вхопившись за праву руку останньої, потяг її ривком донизу, від чого ОСОБА_5 відчула різкий біль в ділянці кисті правої руки.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_4 під час того, як ОСОБА_5 знаходилась в положенні сидячи, підійшов до неї ззаду та за допомогою своєї футболки, якій придав форму джгута, почав душити останню, при цьому натискаючи своїм правим коліном на нижню частину крижової ділянки спини ОСОБА_5 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: перелому правої променевої кістки, яке належить до середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; також синців на передній поверхні шиї у середній та нижній частині, в ділянці крила тазу зправа, в попереково-крижовій ділянці зліва, садна на правій щоці, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю, дав показання про обставини, що співпадають з викладеними в обвинувальному акті. Пояснив, що 07.08.2023 у вечірній час вживав спиртні напої разом з потерпілою ОСОБА_5 та її подругою ОСОБА_6 . Після цього вони разом йшли по вул вул. Гирківська у с. Ярунь. Між ними виник конфлікт, причини якого ОСОБА_4 не пам`ятає. Визнає, що завдав потерпілій тілесні ушкодження, зазначені в обвинувальному акті. Висловив каятя у вчиненому.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності його позиції.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою обвинуваченого, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються. Обмеження щодо оскарження вироку в частині дослідження доказів ОСОБА_4 роз`яснено.

При з`ясуванні обставин справи суд обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Зазначене узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність. Щодо міри покарання покладалась на розсуд суду.

З`ясувавши обставини кримінального правопорушення, суд визнає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 , та його дії, які виразились в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я ОСОБА_5 , кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , обставини справи, думку потерпілої.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання сторони обвинувачення в обвинувальному акті на щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає необгрунтованим, оскільки в його діях відсутні реальні ознаки каяття.

Щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне, визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

На думку суду, висловлення формального визнання вини обвинуваченим свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинене.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує, що він раніше несудимий, вину визнав, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарги відсутні, не працює.

Враховуючи вищевикладене, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_4 без його ізоляції від суспільства та не вбачає підстав для звільнення його від відбування покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Враховуючи тривале ухилення ОСОБА_4 від участі у судових засіданнях, доставлення його до суду 25.04.2023 приводом у супроводі працівників поліції, відсутність міцних соціальних зв`язків, які могли б утримувати його за місцем постійного проживання, суд дійшов висновку про наявність ризику ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком суду.

З метою запобігання такому ризику суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк тримання під вартою до набрання вироком законної сили, підлягає зарахуванню до строку відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Судові витрати відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ (відеодиск «НР» DVD-R 16х 4.7 GB/120 MIN VIDEO) підлягає зберіганню в матеріалах кримінального провадження в органі досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Речовий доказ: відеодиск "НР" DVD-R 16х 4.7 GB/120 MIN VIDEO, що зберігається при матеріалах справи - залишити при матеріалах кримінального провадження в органі досудового розслідування.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів - до 23 червня 2023 року включно, або до дня набрання вироком законної сили в межах зазначеного строку.

Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Вирок в частинні взяття під варту підляє негайному виконанню.

Початок строку відбування покарання засудженому обчислювати з дня затримання - 25.04.2023 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку оскарження - вирок набере законної сили за результатами апеляційного провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Оскарження вироку не зупиняє його виконання в частині обрання запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1