КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 27 липня 2023 року, апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Серноводск, Чеченської Республіки, РФ, громадянина РФ, неодруженого, доброволець ДФТГ № 42 м. Києва «Легіон Оболонь», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України,

за участі: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою залишено без задоволення клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено підозрюваному залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 31 серпня 2023 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на 60 діб.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необгрунтованною та невмотивованою, через істотні порушення вимог КПК України та невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження.

Прокурор зазначає, що метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_12 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків або інших підозрюваних у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку прокурора, слідчим суддею не взято уваги те, що підозрюваний ОСОБА_13 є громадянином РФ, що дає йому право перетину кордону, також він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому розуміючи тяжкість та невідворотність настання покарання у підозрюваного є всі підстави для ухилення від органів досудового розслідування всіма можливими засобами та способами.

Крім того, слідчим суддею не дано належної оцінки тому, що підозрюваний ОСОБА_13 зловживаючи зв`язками злочинної організації (що неодноразово знайшло своє підтвердження у розсекречених матеріалах негласних слідчих (розшукових) дій), дружніми відносинами та авторитетом, має можливість впливати на свідків, деякі з яких на даний час не встановлені.

Також, ОСОБА_13 в ході виконання слідчих дій отримає ряд копій документів, котрі нададуть йому можливість безпосередньо, або за участі інших осіб фізично та психологічно вплинути на свідків, що призведе до зміни показань вже допитаних осіб та відмови давати показання встановлених в ході досудового слідства очевидців подій злочинів (враховуючи спосіб вчинення злочину, із погрозами, залякуванням, постійного тиску, пошкодження майна, підкидання відрубленої голови тварини під адресу проживання потерпілих), тощо.

Зауважує, що 16 червня 2023 року сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, однак провести всі заплановані процесуальні дії у передбачений законом строк не представилося за можливе.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисників та підозрюваного, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 21 серпня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002216, за підозрою у тому числі ОСОБА_6 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

01 лютого 2023 року підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

01 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

02 лютого 2023 року слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 квітня 2023 року.

27 березня 2023 року слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 01 липня 2023 року включно.

29 березня 2023 року Голосіївським районним судом міста Києва щодо підозрюваного ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 травня 2023 року, включно.

24 травня 2023 року Голосіївським районним судом міста Києва щодо підозрюваного ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 липня 2023 року, включно.

16 червня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України.

Оскаржуваною ухвалою залишено без задоволення клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено підозрюваному залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, до 31 серпня 2023 року.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував, що слідчим та прокурором доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, але не доведено виключних обставин для подальшого тримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки дані, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено, та вважав наявними всі підстави для застосування до підозрюваного, більш м`якого запобіжного заходу. Також, слідчим суддею враховано, вагомість зібраних органом досудового розслідування доказів на обґрунтування підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України, а також зміну повідомленої підозри, відповідно до якої виключено ч. 2 ст. 194 КК України, яка раніше інкримінована підозрюваному ОСОБА_6 .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмої статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для продовження цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено за наявності обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не дотримано.

Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgmentof 28 October 1994, § 55).

Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189 КК України

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного ОСОБА_6 заслухано думку прокурора та захисників, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження запобіжного заходу.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для продовження щодо неї обмежувального заходу, з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаних кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є обґрунтованим, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджанню встановлення істини в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя, в порушення вимог ст.ст. 177, 178 КПК України, не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону України, не співставив існуючі у справі ризики, характер кримінальних правопорушень та їх наслідки, з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що підозрюваний не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, про що зазначає в поданій апеляційні скарзі сторона обвинувачення. Тобто висновок слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено недостатність даних про застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного є передчасним.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на викладене, доводи сторони обвинувачення щодо наявності обґрунтованої підозри, заявлених ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати та неможливості запобігти їм шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з огляду на ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , є обґрунтованими, належними та підтверджуються матеріалами провадження.

Крім того, як убачається із матеріалів клопотання, 16 червня 2023 року потерпілим, підозрюваним та їх захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування. Разом з тим, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, зважаючи на значну кількість учасників провадження, складність кримінального провадження, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Колегія суддів дійшла до висновку, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи підозрюваного та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За наведених обставин апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання органу досудового розслідування про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 ,- задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 серпня 2023 року включно.

ОСОБА_6 , 29 серпня 1972 року взяти - під варту у залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів у кримінальному провадженні Київської міської прокуратури.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 752/2126/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_17

Провадження № 11сс/824/4295/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.181 КПК України