Провадження №1-кс/522/4143/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю серетаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в раках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000869 від 22.06.2023 року, щодо неповернення майна, вилученого в ході огляду 22.06.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в раках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000869 від 22.06.2023 року, щодо неповернення майна, вилученого в ході огляду 22.06.2023 року.

Скаржник не з`являвся в судові засідання, хоч про час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином.

Оглянувши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Встановлено, що скаржник, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду скарги не з`являється у судове засідання. Суд розцінює таку позицію скаржника як зловживання своїми правами та втрату інтересу до предмета оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у меж та у спосіб, передбачених КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначено главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000869 від 22.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2023 року було накладено арешт на майно, вилучене 22.06.2023, в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 72/74.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Як вбачається, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2023 року на вищевказане майно накладено арешт.

Встановлено, що зазначений арешт з моменту накладення не скасовувався.

З огляду на зазначене, відсутні підстави для повернення майна.

Згідно вимог ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 169, 303-307, 534, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в раках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000869 від 22.06.2023 року, щодо неповернення майна, вилученого в ході огляду 22.06.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: