Справа № 932/4265/23
провадження № 1-кс/932/1751/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню за № 0001213 від 03 травня 2023 року, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить накласти арешт на автомобіль «Nissan Teana» p. н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та направлено для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП в Дніпропетровській області для тимчасового тримання транспортних засобів розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Курсанська, 22 з позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування заявлених вимог слідчий зазначив, що необхідно заборонити користуватися вказаним майном та обмежити право розпоряджатися ним та відчужувати його, так як не застосування заборони розпорядження, використання та відчуження вищезазначеного майна може привести до його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженню.

На судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що не перешкоджає розгляду справи, у відповідності до частини першої статті 172 КПК України.

Від представника ОСОБА_6 надійшло клопотання про часткову відмову в задоволенні клопотання, з огляду на те, що воно в частині обмеження власника в користуванні та розпорядженні є необґрунтованим.

Вивчивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини першої, пункту 7 частини другої статті 98 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини другої статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Аналіз наведених положень закону свідчить про можливість під час досудового розслідування накладення арешту на майно особи, яке є тимчасово вилученим, за умови наявності визначених законом підстав для цього, обумовлених необхідністю забезпечення проведення повного і своєчасного встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя встановив, що 03 травня 2023 року близько 19 год. 10 хв. в м. Дніпро водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Nissan Teana» р. н. НОМЕР_2 рухався з боку вул. Європейської по вул. Набережній в напрямку вул. Воскресенської і на перехресті з вул. В. Мономаха при повороті наліво допустив зіткнення із зустрічним мотоциклом «BMW S1000RR» р. н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 .

Внаслідок ДТП водію мотоцикла ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді : закритий уламковий перелом правої руки, амбулаторно.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 0001213 від 03.05.2023 року з правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України.

03.05.2023 року автомобіль «Nissan Teana» р. н. НОМЕР_4 визнано речовим доказом та приєднано його до матеріалів кримінального провадження № 0001213 від 03.05.2023 року і залишено на відповідальне зберігання на спеціальний майданчик ГУНП в Дніпропетровській області для тимчасового тримання транспортних засобів розташованого за адресом : вул. Курсанська, 22.

В ході огляду дорожньо-транспортної пригоди у автомобіля «Nissan Teana» р. н. НОМЕР_5 , виявлені: деформація правого переднього крила.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що вказаний транспортний засіб в даному випадку є доказом, який має значення для подальшого встановлення усіх обставин справи з метою встановлення винних осіб та притягнення їх до відповідальності, а отже щодо нього слід вжити заходи з метою збереження у виді арешту.

При цьому, тимчасові обмеження особи володільця у праві власності, за встановлених обставин, слідчий суддя знаходить розумними та співрозмірними завданням кримінального провадження.

Однак, вирішуючи питання про обсяг таких обмежень у праві власності власника транспортного засобу слідчий суддя виходить з обставин події щодо яких розпочато досудове розслідування, а також значення вказаного доказу для доведення відповідних обставин.

Зі змісту клопотання вбачається, що правопорушення було вчинено внаслідок недотримання водієм автомобіля «Nissan Teana» p. н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 правил дорожнього руху, а не виникнення технічної несправності транспортного засобу або виникнення інших технічних перешкод, що призвели до допущення відповідного порушення.

Необхідні слідчі дії вже проведені із вказаним транспортним засобом, а від потерпілого надійшла заява про закриття кримінального провадження та отримання ним повного відшкодування завданої йому моральної та матеріальної шкоди.

Зазначене свідчить про відсутність підстав для позбавлення власника транспортного засобу у праві користування та розпорядження ним. Відповідна вимога слідчим не обґрунтована ані в клопотанні, ані в постанові про залучення до кримінального провадження речових доказів від 03 травня 2023 року.

Отже, зважаючи на те, що клопотання слідчого є обґрунтованим в зазначеній частині та в судовому засіданні були встановлені підстави для накладення арешту на вказане майно в зазначених межах, клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «Nissan Teana» p. н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та направлено для зберігання на спеціальний майданчик ГУНП в Дніпропетровській області для тимчасового тримання транспортних засобів розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Курсанська, 22 з позбавленням права на відчуження, без позбавлення права на користування та розпорядження.

Передати транспортний засіб: «Nissan Teana» p. н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , на відповідальне зберігання.

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, у відповідності до статті 175 КПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1