БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/925/23
Провадження №1-кп/497/80/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград кримінальне провадження №0000427 від 01.09.2022 року з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Одеса, зі слів розлучений, син дорослий, також має незакінчену середню освіту, українську розуміє, офіційно працевлаштований у фірмі "Політекс" в м.Одеса робочим, місце проживання його офіційно не зареєстроване, останнє місце реєстрації у батьків за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий в силу ст.89 КК України,

- який обвинувачується за ст.185ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2022 року приблизно о 01 годині (точний час не встановлено), у період дії воєнного стану, у с.Криничне Болградського району Одеської області обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_3 і належить потерпілому ОСОБА_5 , після сумісного вживання з ним алкогольних напоїв, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_5 та втратою ним візуального контролю за своїм мобільним телефоном, що був залишений на сходах ганку, умисно, реалізуючи свій намір на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон смартфон марки «Samsung» серії «Galaxy АОЗ Core» моделі «A032F|DS» з об`ємом оперативної та вбудованої пам`яті 2/32 Gb, вартістю 3366,66грн., у чохлі-книжці вартістю 150грн. зі встановленою в ньому сім-картою оператора «ВФ Україна» № НОМЕР_1 вартістю 50грн., що належали потерпілому, та покинув місце події з викраденим, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3566,66грн.

Дія воєнного стану у зв`язку з військовою агресією збройних сил росії проти Держави Україна була впроваджена на всій території України з 24.02.2022р. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022р., що був затверджений ЗУ №2102-ІХ від 24.02.2022р. строком на 30 діб, та наступними Указами Президента України, що були затверджені відповідними Законами України, строк дії воєнного стану в Україні було продовжено до 18.08.2023р.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення, що передбачене ч.4ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінального правопорушення за ч.4ст.185 КК України визнав в повному обсязі, стверджував, що у скоєному щиро розкаявся, підтвердивши обставини скоєння ним кримінального правопорушення, та пояснивши, що він в потерпілого ОСОБА_5 орендував тимчасово житло, оскільки був змушений шукати тимчасову роботу, адже його фірма, в якій він працює, на початку російської агресії розпустила працівників і тимчасово не працювала. Роботу він, обвинувачений, знайшов у с.Криничне працював на польових роботах, тому прожив в потерпілого кілька тижнів. 31 серпня 2022р. він, обвинувачений, прийшовши з роботи ввечері приблизно о 21:30 вжив з потерпілим горілку приблизно півтори пляшки на двох, і ліг спати, але потерпілий його розбудив десь о другій ночі і почав нецензурно лаятися і виганяти, тому він, обвинувачений, змушений був піти ночувати до іншого товариша, попередньо захопивши мобільний телефон потерпілого, який побачив на сходах ганку, виходячи з будинку потерпілого. Таким чином він хотів помститися потерпілому за те, що він його вигнав хотів, щоби той помучився, та потім мав намір телефон віддати, однак наступного дня до нього на роботі підійшов дільничний і він віддав телефон дільничному. Той факт, що стосовно нього, обвинуваченого, було порушено кримінальне провадження і він був оголошений у розшук він не знав, адже через день після того приблизно 02-03 вересня він, обвинувачений, поїхав на роботу до свого основного роботодавця, бо обіцяв йому ще за кілька днів перед тим. Про те, що він у розшуку, він не знав, адже в нього не було свого мобільного телефона, адже ще до приїзду до с.Криничне в нього вкрали один телефон, а вже потім, в Одесі інший, тому йому ніхто не міг подзвонити і він нікому з с.Криничне та до батьків у с.Оксамитне не телефонував. У скоєному розкаюється, усвідомив протиправність своїх дій, просить не призначати занадто покарання, врахувати, що він добровільно віддав викрадене майно, визнає свою вину. На запитання прокурора відповів, що телефон відразу після викрадення вимкнув та викинув у кущі по дорозі з будинку потерпілого до іншого товариша, але вранці знайшов його і взяв з собою, йдучи на роботу, проте не встиг віддати сам потерпілому, адже до нього вдень підійшов дільничний з запитанням про телефон.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив суду, що у серпні 2022р. до нього додому сусідка привела обвинуваченого ОСОБА_6 і попросила, щоби він, потерпілий, взяв його на квартиру на кілька тижнів і він погодився. В нього, потерпілого, з обвинуваченим не було неприязних стосунків. оскільки в той день він його побачив вперше, і в подальшому непорозумінь не виникало, орендну плату за проживання ОСОБА_6 не сплачував, а продукти харчування вони купували разом, приблизно порівну. В ту ніч з 31 серпня на 01 вересня 2022р. він, потерпілий, дійсно був у дуже нетверезому стані, оскільки ввечері вживав разом з обвинуваченим горілку приблизно порівну півтори пляшки на двох, та, приблизно о 01 годині розбудив обвинуваченого, який вже спав для того, щоби ще випити з ним і погомоніти, але в ході розмови в них виникло непорозуміння, обвинувачений почав пред`являти претензії, а він, потерпілий, сказав, щоби той йшов геть, раз йому щось не подобається. Зразу пропажу мобільного телефона він, потерпілий. не виявив, бо пішов спати. але прокинувшись зранку приблизно о 08:00годині, виявив пропажу смартфона та повідомив про це дільничного, який наступного дня приніс йому його смартфон у неушкодженому стані, який був вимкнутий, після включення виявилося, що було кілька пропущених дзвінків від дружини. знайомого. та ще якісь він точно не пам`ятає. Сам він на свій телефон намагався телефонувати, але він був поза зоною.

Прокурор, підтримавши обвинувачення у судовому засіданні, зазначив, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину таємному викраденні чужого майна (крадіжці), що поєднане з проникненням в інше приміщення, та вчинене в умовах воєнного стану доведена в ході судового засідання в повному обсязі належними та допустимими доказами у сукупності, які узгоджуються між собою, а дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані правильно за ст.185ч.4 КК України, та надав суду письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, які були досліджені в ході судового засідання, а саме: витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення відомостей про злочин до ЄРДР від 01.092022р.; протокол прийняття заяви від потерпілого про скоєння злочину від 01.09.2022р.; протокол огляду місця події від 24.01.2023р. домоволодіння АДРЕСА_3 і належить потерпілому ОСОБА_5 , з фототаблицею; постанову про визнання ОСОБА_8 потерпілим від 01.09.2022р.; протокол огляду предметів від 24.01.2023р. викраденого велосипеду «Україна», з фототаблицею; протокол добровільної видачі від 01.09.2022р., згідно якого обвинувачений добровільно видав викрадений смартфон; протокол огляду вираденого та виданого майна; постанову про визнання викраденого смартфона речовим доказом від 02.09.2022р.; заяву потерпілого про отримання його смартфона на зберігання; висновок експертизи щодо вартості викрадених смартфону та чохла до нього від 13.09.2022р.; позитивну характеристику стосовно обвинуваченого та довідки про те, що він на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває; ухвала слідчого судді про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_6 з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу від 31.03.2023р.; протокол затримання обвинуваченого ОСОБА_6 від 26.04.2023р.; постанова про відновлення досудового розслідування від 27.04.2023р.;ухвалу суду про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою від 27.04.2023р. до 25.05.2023р.; та інші письмові докази, що були зібрані в ході досудового розслідування, досліджені в ході судового засідання судом та долучені до матеріалів судової справи які є належними, допустимими, і щодо яких не надходило клопотань від учасників судового засідання про визнання неналежними і недопустимими.

Прокурор просила призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті 185ч.4 КК України, за якою ОСОБА_6 обвинувачується і якою кваліфіковані його дії у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, та вважаючи можливим застосування стосовно обвинуваченого дію ст.ст.75,76 КК України, вважала можливим призначити йому випробувального строку враховуючи, що він є особою, яка не судима, є обставини, що пом`якшує відповідальність визнання вини, та відсутність таких, що обтяжують відповідальність обвинуваченого.

Потерпілий, захисник та обвинувачений підтримали думку прокурора і не заперечували проти призначення йому такого покарання з випробувальним строком.

Вислухавши обвинуваченого, захисника, потерпілого, прокурора оцінивши їх пояснення у сукупності з наданими суду письмовими доказами, що досліджені судом в ході судового засідання та які повністю узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у скоєнні вищевказаного злочину доведена в повному обсязі вищезазначеними, а також іншими доказами, що надані суду і були досліджені в ході судового засідання, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Визнаючи обвинуваченого ОСОБА_6 винним у скоєнні вищевказаного злочину, суд, при визначенні виду й міри покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра, стверджує, що має постійне місце роботи та проживання в м.Одеса, і це твердження нічим не спростоване; також суд враховує те, що потерпілий не наполягає на суворому покаранні, стверджує, що збитки йому відшкодовано шляхом повернення викраденого майна; також суд враховує те, що обвинувачений добровільно надав пояснення в ході досудового розслідування і в суді щодо обставин та способу скоєння злочинів, тобто, співпрацював зі слідством та стверджує, що розкаюється у скоєному, визнає свою вину.

Крім того, суд враховує наявність обставини, що пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України визнання обвинуваченим вини.

Обставиною, що передбачена ст.67 КК України що обтяжує покарання суд вважає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, на чому наполягав сам обвинувачений, стверджуючи, що вживав перед крадіжкою алкогольні напої та саме у стані алкогольного сп`яніння скоїв крадіжку, оскільки досі не розуміє, навіщо він це вчинив.

Також суд враховує висновки досудової доповіді Болградського районного органу пробації від 12.06.2023р., згідно якої обвинувачений оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних злочинів, його небезпека для суспільства низька.

За наслідками встановлених фактів та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що обвинувачений підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в межах санкції інкримінованої йому статті 185ч.4 КК України у виді позбавлення волі, оскільки більш м`яке покарання не відповідатиме обставинам скоєння злочину, особі обвинуваченого, ступеню його вини, наслідкам від його дій, та й не передбачено санкцією цієї статті КК України.

Проте, з врахуванням усіх встановлених в ході судового розгляду провадження обставин, розміру вартості викраденого майна та наслідків від злочину, повернення і добровільну видачу викраденого майна, ставлення самого обвинуваченого до скоєного визнання вини та розкаяння, наявність пом`якшуючої обставини, та інших обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому є обґрунтовані підстави для призначення йому покарання у виді позбавлення волі, але з застосуванням дії статей 75 і 76 КК України зі звільненням його від відбування покарання, та призначенням йому випробувального строку з умовою виповнення ним покладених на нього судом обов`язків.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в розмірі 1132,68 гривень (одна тисяча сто тридцять дві грн. 68 коп.) вартості експертного дослідження, що здійснювалося Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України (згідно довідки про витрати вказаною експертизу за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження»).

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України, а саме, оскільки як потерпілий у заяві та обвинувачений у судовому засіданні повідомили, що викрадене майно повернуто потерпілому, вважати речові докази повернутими потерпілому після набрання даним вироком законної сили.

Згідно ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.185ч.4,75,76ч.1п.1,2,ч.3п.2,ч.4 КК України, 100,369ч.1, 373ч.2-3,374,392,393,395,615ч.15 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185ч.4 КК України, і на підставі санкції цієї статті призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, з випробуванням, призначивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1п.1,2, ч.3п.2 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 протягом випробувального строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем фактичного проживання засудженого за адресою: АДРЕСА_1 , обов`язок: здійснювати нагляд за засудженим ОСОБА_6 що звільнений від відбування покарання з випробуванням, починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 1 (одного) року з моменту ухвалення вироку.

Запобіжний захід, обраний засудженому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі судового засідання негайно після проголошення даного вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати в розмірі вартості судової товарознавчої експертизи 1132 гривень (одна тисяча сто тридцять дві) гривень 68 копійок) що була здійснена Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при МВС України в Одеській області.

Речовий доказ, що повернутий потерпілому згідно його заяви вважати після набрання даним вироком законної сили таким, що повернутий власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1