20.07.2023 Справа № 756/8610/23
Справа №756/8610/23
Провадження № 1-кс/756/1589/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СВ Оболонського ВП ГУНП в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000932 від 23.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000932 від 23.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що 04.07.2023 слідчим СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 26.06.2023 в рамках даного кримінального провадження проведено обшук будинку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку слідчим вилучено наступне майно: стартові пакети «Vodafone» з номерами телефону: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; флеш-накопичувачі у кількості 5 одиниць; чорнові записи (блокноти) у кількості 3 одиниці; мобільний телефон марки «іРhone 8» 1МЕІ: НОМЕР_10 з сім-картою «Vodafone» та цифровим позначенням НОМЕР_11 ; мобільний телефон марки «іРhone 11» у білому корпусі ІМЕІ: НОМЕР_12 ; стартові пакети «Vodafone» за номерами телефону: НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 , пластикову картку номеру телефону «Київстар» НОМЕР_16 ; флеш-носій картка CD/microSD об`ємом 8 Gb; ноутбук марки Lenovo s/n: РF1Т2529 та зарядним пристроєм до нього; ноутбук марки Масbоок serial: С02FНОНТQ05G у корпусі сірого кольору з чохлом синього кольору з зарядним пристроєм до нього; стартові пакети «Vodafone» з номерами телефону: НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; НОМЕР_21 ; НОМЕР_22 ; стартовий пакет «lіfecell» з номером телефону НОМЕР_23 ; пластикова картка мобільного телефону «Vodafone» з цифровим позначенням НОМЕР_24 та пластикова картка мобільного оператора «lіfecell»; блокноти у кількості 4 одиниць; заява-договір №7224/980/РКО від 30.09.2022 на 7 арк.; заява-договір №3331/980/РКО від 11.10.2021 на 7 арк.; печатка «Матвеєва та партнери» ідентифікаційний код НОМЕР_25 ; банківська картка банку оtpbаnк НОМЕР_26 ; банківська картка банку monobаnк НОМЕР_27 .

Станом на день звернення до слідчого судді з даною скаргою відсутні відомості щодо накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку майно, а також відомості про те, що тимчасово вилучене майно має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, посилаючись на норми КПК України, що регулюють статус тимчасово вилученого майна, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявник просить скаргу задовольнити та зобов`язати уповноважених посадових осіб СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві повернути тимчасово вилучене майно, яке було вилучене у ОСОБА_4 під час обшуку 04.07.2023 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник у судове засідання надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, наполягав на задоволенні скарги.

Прокурор у судове засідання надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, заперечував проти задоволення скарги з огляду на те, що майно, яке заявник просить повернути власнику, не є тимчасово вилученим, оскільки дозвіл на його вилучення прямо надавався в ухвалі слідчого судді про обшук.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №000932 від 23.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 26.06.2023 надано дозвіл на проведення обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення: мобільних терміналів, сім-карток, комп`ютерної техніки, серверного обладнання, магнітних та електронних носіі?в інформаціі?, флеш-накопичувачів, бухгалтерської, фінансово-господарської документації щодо провадження незаконноі? діяльності та подальшого виведення у легальнии? обіг грошових коштів, отриманих під час цієі? діяльності, записних книжок, нотатків, чорнових записів, які містять таку інформацію, ключів доступу до систем Інтернет-банкінгу, списків осіб, задіяних у даніи? діяльності, документів щодо права доступу до мереж зв`язку та глобальноі? мережі Інтернет, оплати за і?х використання, систем відео-, аудиоконтролю, що побудовані на основі відеокамер та мікрофонів, серверів, на які передається та записується інформація, банківських кредитних карток, інших засобів доступу до рахунків, на які або з яких перераховуються такі грошові кошти, у тому числі кредитних карток, які використовуються у злочинній сфері, записів паролів, логінів, ключових слів, або інші види доступу (у паперовому та електронному виді) до електронних чи криптовалютних гаманців, на які надходять відповідно електронні грошові кошти, або з яких у подальшому останні виводяться у легальний обіг, які можуть бути використані у якості доказів причетності до вказаної? вище протиправної діяльності та які мають значення для розслідування даного кримінального провадження.

04.07.2023 слідчим СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 26.06.2023 в рамках кримінального провадження №000932 проведено обшук будинку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку слідчим вилучено наступне майно: стартові пакети «Vodafone» з номерами телефону: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; флеш-накопичувачі у кількості 5 одиниць; чорнові записи (блокноти) у кількості 3 одиниці; мобільний телефон марки «іРhone 8» 1МЕІ: НОМЕР_10 з сім-картою «Vodafone» та цифровим позначенням НОМЕР_11 ; мобільний телефон марки «іРhone 11» у білому корпусі ІМЕІ: НОМЕР_12 ; стартові пакети «Vodafone» за номерами телефону: НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 , пластикову картку номеру телефону «Київстар» НОМЕР_16 ; флеш-носій картка CD/microSD об`ємом 8 Gb; ноутбук марки Lenovo s/n: РF1Т2529 та зарядним пристроєм до нього; ноутбук марки Масbоок serial: С02FНОНТQ05G у корпусі сірого кольору з чохлом синього кольору з зарядним пристроєм до нього; стартові пакети «Vodafone» з номерами телефону: НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; НОМЕР_21 ; НОМЕР_22 ; стартовий пакет «lіfecell» з номером телефону НОМЕР_23 ; пластикову картку мобільного телефону «Vodafone» з цифровим позначенням НОМЕР_24 та пластикову картку мобільного оператора «lіfecell»; блокноти у кількості 4 одиниць; заява-договір №7224/980/РКО від 30.09.2022 на 7 арк.; заява-договір №3331/980/РКО від 11.10.2021 на 7 арк.; печатка «Матвеєва та партнери» ідентифікаційний код НОМЕР_25 ; банківська картка банку оtpbаnк НОМЕР_26 ; банківська картка банку monobаnк НОМЕР_27 .

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод було гарантовано захист права власності. Згідно з нею кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

За приписами ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

За приписами ст. 236 КПК України обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку.

Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, ухвалою про надання дозволу на обшук може бути дано дозвіл на відшукання та вилучення тільки такого майна, яке зазначене в ст.234 КПК України, а саме: є знаряддям кримінального правопорушення або майном, яке було здобуте у результаті його вчинення, та ознаки якого збігаються з ознаками тимчасово вилученого майна.

З наведених приписів кримінального процесуального закону випливає висновок, що вилучені під час обшуку речі та предмети, які входять до переліку, визначеного в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, мають статус тимчасово вилученого майна, долю якого у подальшому належить вирішувати у передбачений КПК України спосіб шляхом визнання вказаного майна речовими доказами у кримінальному провадженні за наявності достатніх для цього підстав та шляхом вирішення питання про накладення арешту на вилучене майно. В такому випадку особа, в якої вилучено майно, має можливість бути присутньою під час розгляду питання щодо необхідності накладення арешту на майно, а також має право на оскарження ухвали про накладення арешту або ініціювання питання у подальшому про скасування арешту майна за наявності підстав, передбачених ст. 174 КПК України. Слідчий та прокурор у свою чергу зобов`язані довести наявність підстав, передбачених у ч.2 ст.170 КПК.

Отже, обмеження права власності особи має відбуватися на підставі судового рішення, а не власного розсуду представника сторони обвинувачення, зокрема, яким проведено обшук та вилучено майно.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 26.06.2023 надано дозвіл, зокрема, на вилучення мобільних терміналів, сім-карток, банківських карток, комп`ютерної техніки та флеш-накопичувачів, проте вказаний перелік майна носить узагальнений характер, у зв`язку з чим відсутні достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку мобільні телефоні, сім-картки, флеш-накопичувачі, банківські картки та ноутбуки відповідають вимогам ст.ст. 167, 234 КПК України у кримінальному провадженні №000932, тобто можуть бути знаряддям кримінального правопорушення або майном, яке було здобуте у результаті його вчинення, та, як наслідок, мати доказове значення у кримінальному провадженні. А отже, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

Крім того, слідчим суддею надано дозвіл на вилучення саме записних книжок, нотатків, чорнових записів, які містять інформацію щодо провадження незаконної діяльності та подальшого виведення у легальний обіг грошових коштів, отриманих під час здійснення такої діяльності. Водночас стороною обвинувачення не доведено, що вилучені під час обшуку блокноти у кількості семи одиниць відповідають вказаним ознакам та мають доказове значення у кримінальному провадженні, а отже, що саме на їхнє вилучення слідчим суддею був наданий прямий дозвіл в ухвалі про обшук. Те саме стосується і вилучених під час обшуку заяв-договорів.

Стосовно іншого вилученого під час обшуку майна - стартових пакетів операторів мобільного зв`язку, пластикових карток мобільних операторів та печатки, то вказане майно взагалі не зазначено у переліку майна, на відшукання та вилучення якого надано дозвіл слідчим суддею в ухвалі про обшук.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Разом з тим, в рамках кримінального провадження арешт на вилучене під час обшуку майно не накладався та взагалі відсутні відомості щодо визнання вилученого під час обшуку майна речовими доказами у кримінальному провадженні, що також потребує доказування.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, що вилучене 04.07.2023 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , майно є тимчасово вилученим майном, арешт на вказане майно не накладався, не доведено, що вказане майно відповідає критеріям ст.ст. 98, 167, 234 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про те, що продовження існування обтяження на майно ОСОБА_4 , яка без достатніх правових підстав не може вільно користуватися своєю власністю, є порушенням ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не відповідає цілям кримінального провадження, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 167, 303-307, 309, 372, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого СВ Оболонського ВП ГУНП в м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000932 від 23.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, задовольнити.

Зобов`язати уповноважених посадових осіб СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000932 від 23.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово вилучене майно, яке було вилучене 04.07.2023 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: стартові пакети «Vodafone» з номерами телефону: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; флеш-накопичувачі у кількості 5 одиниць; чорнові записи (блокноти) у кількості 3 одиниці; мобільний телефон марки «іРhone 8» 1МЕІ: НОМЕР_10 з сім-картою «Vodafone» та цифровим позначенням НОМЕР_11 ; мобільний телефон марки «іРhone 11» у білому корпусі ІМЕІ: НОМЕР_12 ; стартові пакети «Vodafone» за номерами телефону: НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 , пластикову картку номеру телефону «Київстар» НОМЕР_16 ; флеш-носій картка CD/microSD об`ємом 8 Gb; ноутбук марки Lenovo s/n: РF1Т2529 та зарядним пристроєм до нього; ноутбук марки Масbоок serial: С02FНОНТQ05G у корпусі сірого кольору з чохлом синього кольору з зарядним пристроєм до нього; стартові пакети «Vodafone» з номерами телефону: НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 ; НОМЕР_19 ; НОМЕР_20 ; НОМЕР_21 ; НОМЕР_22 ; стартовий пакет «lіfecell» з номером телефону НОМЕР_23 ; пластикова картка мобільного телефону «Vodafone» з цифровим позначенням НОМЕР_24 та пластикова картка мобільного оператора «lіfecell»; блокноти у кількості 4 одиниць; заява-договір №7224/980/РКО від 30.09.2022 на 7 арк.; заява-договір №3331/980/РКО від 11.10.2021 на 7 арк.; печатка «Матвеєва та партнери» ідентифікаційний код НОМЕР_25 ; банківська картка банку оtpbаnк НОМЕР_26 ; банківська картка банку monobаnк НОМЕР_27 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1