Справа № 522/5934/23
1-кп/522/1763/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

при розгляді у відкритому судовому засіданні обвинувальних актів у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2023 року за №000746 та 15.03.2023 року за №0000370 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувають обвинувальні акти у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2023 року за №000746 та №0000370 від 15.03.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч. 4 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що наявні ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження запобіжного заходу відносно останнього покладається те, що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або зменшити розмір застави.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

На даному етапі судового розгляду суд не має можливості оцінити наявні у справі докази, оскільки вони ще не надавались суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

При цьому, судом враховано дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні низки тяжких кримінальних правопорушень, офіційно не працевлаштований, неодружений, та вважає, що останній може переховуватись від суду та схильний до вчинення злочинів, у зв`язку із чим, вважає, що дійсно існують ризики, передбачені п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 є запобігання спробам переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують зазначені ризики.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та необхідність застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_3 вважаю за доцільне визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 331, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 16.09.2023 року, включно.

Визначити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 53 680 гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_3 : провадження по справі 1-кп/522/1763/23.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 становить 60 днів і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 19.07.2023 року.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

19.07.2023