Справа №705/2878/23
1-кп/705/1046/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2023 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне на Волзі, Красносельського району Костромської області, рф, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 маючи злочинний намір скоїти крадіжку риби зі ставу, що розташований в межах села Ладижинка Уманського району Черкаської області, та який згідно договору оренди землі № 722 від 21.02.2005, укладеного з Ладижинською сільською радою на термін 20 років, перебуває в оренді ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_4 , 18.05.2023 близько 23 години, пішов до ставу, який розташований на території Ладижинської сільської ради, де, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, закинув до водойми дві рибальські сітки, після чого направився за місцем свого проживання. Так, 19.05.2023 в першій половині дня, реалізовуючи свій злочинний намір, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 року, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022 року, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 року, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, прийшов до зазначеного ставу, який розташований на території Ладижинської сільської ради на земельній ділянці водного фонду загальною площею 28,0155 га, з кадастровим номером :01:001:0002, де скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав запущену рибацьку сітку, де виявив виловлену товарну рибу виду:

- «карась» в кількості 35 штук, загальною живою вагою 8,845 кг, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 2446/23 від 25.05.2023, 60 грн. за 1 кг на суму 530 гривень 70 копійок;

- «судак» в кількості 2 штуки, загальною живою вагою 0,580 кг, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 2446/23 від 25.05.2023, 80 грн. за 1 кг на суму 46 гривень 40 копійок;

- «короп» в кількості 1 штука, загальною живою вагою 1,245 кг, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 2446/23 від 25.05.2023, 90 грн. за 1 кг на суму 112 гривень 05 копійок;

- «білий амур» в кількості 1 штука, загальною живою вагою 0,625 кг, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 2446/23 від 25.05.2023, 100 грн. за 1 кг на суму 62 гривні 50 копійок, тобто на загальну суму 751 гривня 65 копійок, чим міг заподіяти потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму, але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення потерпілим ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що ввечері 18 травня 2023 року закинув рибацьку сітку у ставок, розташований в с. Ладижинка, який, як йому відомо, перебуває в оренді ОСОБА_5 , та без дозволу останнього вирішив виловити собі риби оскільки вважав, що його ніхто не бачить. Наступного дня до обід він прийшов на теж місце до ставу і витягнув сітки з рибою, яку склав до свого рюкзаку та пішов додому але по дорозі його зупинив потерпілий ОСОБА_5 , який викликав на місце працівників поліції, які вилучили в нього виловлену рибу. Розуміє тяжкість вчиненого, щиро розкаюється та просить суд суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчиненого кримінального правопорушення, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, повністю підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 38 років, осудний, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не має судимості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з цим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого, відсутність претензій матеріального та морального характеру від потерпілого, у зв`язку з відшкодуванням завданого збитку, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання та без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Визначене обвинуваченій покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 65, 100, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 судом не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- дві рибальські сітки, що передані зберігання до камери схову Уманського РУП, та рюкзак повернути ОСОБА_4 за належністю;

- рибу: «карась» в кількості 35 штук, «судак» в кількості 2 штуки, «короп» в кількості 1 штука, «білий амур» в кількості 1 штука, повернути потерпілому ОСОБА_5 за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1