Провадження № 1-кс/686/7752/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000072,

встановив:

11.09.2023 року прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту, із забороною відчудження та розпорядження, на належну ТОВ «Подільська будівельна кераміка» () земельну ділянку, з кадастровим номером :07:012:0117, площею 0,19 га. Також, у клопотанні прокурор проситьзаборонити: органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, - здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо вказаної земельної ділянки; земельним кадастровим реєстраторам та іншим особам - вносити до Державного земельного кадастру відомості, які стосуються зазначеної земельної ділянки; ТОВ «Подільська будівельна кераміка» - вчиняти дії, спрямовані на відчуження та розпоряджання цією земельною ділянкою, а також дії, спрямовані на вчинення у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-яких реєстраційних дій, в тому числі щодо об`єднання, поділу, виділу частки із зазначеної земельної ділянки.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає.

Так, у поданому клопотанні прокурор не аргументує достатнім чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту, з позбавленням права розпорядження та відчудження, на земельну ділянку, з кадастровим номером :07:012:0117, у вказаному кримінальному провадженні наявні, також відсутнє належне обґрунтування (з долученням копій підтверджуючих документів), яке значення має майно, на яке просить накласти арешт прокурор, як речовий доказ та які обставини за допомогою цього доказу можливо довести у кримінальному провадженні №0000072 від 01.06.2023, з правовою кваліфікацією ч.1 ст.254 КК України, а відтак, яка є необхідність у накладенні арешту саме на це майно. Зазначення у клопотанні прокурором, що земельна ділянка є предметом кримінального правопорушення, саме по собі, не пояснює підстав, мети накладення арешту на цю земельну ділянку, ризиків її знищення, пошкодження, псування, втрати, як об`єкта матеріального світу, та неможливості довести обставини виведення земельної ділянки із сілськогосподарського обороту, без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовим доказом, в якій також відсутня аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності земельної ділянки вимогам ст.98 КПК України. Відсутні й відомості у поданому прокурором клопотанні і доданих до нього матеріалах й про те, що земельна ділянка, з кадастровим номером :07:012:0117, яка, очевидно, представником органу досудового розслідування навіть не оглядалась, на сьогоднішній день містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, і про те, що ця земельна ділянка перебуває у тому стані, який, накладенням арешту на майно, хоче забезпечити прокурор, а відтак, чи може бути досягнута мета арешту.

Так, до клопотання прокурором долучено лише: витяг з ЄРДР; інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 4 арк.; лист з ГУ Держгеокадасту у Хмельницькій області від 23.05.2023 р. на 2 арк.; повідомлення сільського голови Гвардійської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області від 15.05.2023 р. та від 11.07.2023 р.. на 2 арк.; постанова дізнавача про визнання речового доказу та приєднання його до кримінального провадження від 29.08.2023 р. на 2 арк.; витяг з поземельної книги на 6 арк., інших документів, якими б прокурор міг обґрунтувати свої доводи, до клопотання долучено не було.

Окрім того, прокурор своє клопотання про арешт майна мотивує необхідністю недопущення передачі речових прав на земельну ділянку іншим особам та необхідністю встановлення заборони: органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, - здійснювати будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо зазначеної земельної ділянки; земельним кадастровим реєстраторам та іншим особам, які здійснюють формування та/або внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, - вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються цієї земельної ділянки; ТОВ «Подільська будівельна кераміка» - вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та розпоряджання зазначеною земельною ділянкою, а також будь-які дії, спрямовані на вчинення у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-яких реєстраційних дій щодо цієї земельної ділянки, в зв`язку з чим просить у клопотанні, щоб слідчий суддя заборонив вказаним особам здійснювани означені дії. Однак, поза увагою прокурора, який звернувся із відповідним клопотанням, залишилась та обставина, що чинний КПК України виключає можливість вирішення слідчим суддею, в ході розгляду клопотання про арешт майна, зазначених прокурором вимог, які не вирішуються у порядку кримінального судочинства та стосуються порядку здійснення реєстраційних в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та порядку ведення Державного земельного кадастру, а не самого майна та визначених КПК України заборон, які можливо до цього майна застосувати.

Не наведено у клопотанні прокурора й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000072, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя