Провадження № 1-кс/686/8123/23
У Х В А Л А

25 вересня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , вивчивши у клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000126, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2023,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2023 прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 у межах кримінального провадження №0000126 звернувся із клопотанням про арешт на: видаткову накладну №23 від 08.11.2022 на 1 арк., рахунок на оплату №11543 від 12.08.2022 з рукописним текстом щодо переліку овочів на 1 арк., товарно-транспортна накладна №Р3019 від 06.10.2022 на 1 арк., рахунок на оплату №31 від 06.10.2022 на 1 арк., товарно-транспортна накладна №734 від 08.09.2022 на 1 арк., копія рахунку на оплату №3 від 27.02.2023 на 1 арк., аркуш паперу з чорновими записами щодо переліку овочів на 1 арк., мобільний телефон марки «Samsung» блакитного кольору НОМЕР_1 в прозорому чохлі, які були вилучені21.09.2023 під час проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом тимчасового позбавлення ОСОБА_3 , або будь-кого іншого, можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно, шляхом його вилучення у тимчасового володільця або власника та поміщення на зберігання до спеціального приміщення СУ ГУНП в Хмельницькій області або інших підприємств, установ та організацій, визначених законодавством України для зберігання певного типу та виду речових доказів, на час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000126 від 14.03.2023.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000126, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2023.

21.09.2023 в період часу з 09 год. 37 хв. по 11 год. 21 хв. у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено

- видаткову накладну №23 від 08.11.2022 на 1 арк., рахунок на оплату №11543 від 12.08.2022 з рукописним текстом щодо переліку овочів на 1 арк., товарно-транспортна накладна №Р3019 від 06.10.2022 на 1 арк., рахунок на оплату №31 від 06.10.2022 на 1 арк., товарно-транспортна накладна №734 від 08.09.2022 на 1 арк., копія рахунку на оплату №3 від 27.02.2023 на 1 арк., аркуш паперу з чорновими записами щодо переліку овочів на 1 арк., які поміщено до сейф-пакету №7372196;

- мобільний телефон марки «Samsung» блакитного кольору НОМЕР_1 в прозорому чохлі, поміщений до сейф-пакету №FPS5014678.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

У справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 зазначено про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи.

У клопотанні відсутні відомості ознаки речових доказів, вилученого майна, зокрема рахунків на оплату, накладних та які відомості містить мобільний телефон марки «Samsung» блакитного кольору НОМЕР_1 в прозорому чохлі.

Указані недоліки позбавляють слідчого суддю вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000126, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя