Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1668/23
Провадження № 1-кп/376/277/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2023 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквири Київської області матеріали кримінального провадження № 0000138 від 09.05.2023 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сквира Білоцерківського району Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз 25.07.2017 Печерським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП відповідно до постанов Сквирського районного суду Київської області від 31.10.2022, 02.12.2022 за вчинення ним 25.09.2022 та 17.10.2022 домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , знову 08 травня 2023 року умисно вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, що полягало в образах грубою нецензурною лайкою, приниженнях, внаслідок чого потерпілій завдана шкода психологічного характеру, що виразилась у накопичені емоційних переживань, образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів, які перешкоджають її соціальному функціонуванню.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що іноді трапляються сварки з матір`ю, зокрема, коли він вживає алкогольні напої, тому погано себе контролює та виражається на її адресу нецензурною лайкою. У скоєному розкаявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що син її ображає, тому вона викликає поліцію, оскільки самостійно з ним справитись не може, в наслідок психологічного виснаження та страждань.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілої, та вивченням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття. Обставинами, що обтяжують покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; вчинення злочину з використанням умов воєнного стану; рецидив злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги пунктів 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, який у лікаря психіатра на обліку не перебуває, на обліку лікаря нарколога знаходиться з 2019 року, міцних соціальних зв`язків не має, характеризується посередньо.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт в максимальних межах санкції ст..126-1 КК України, оскільки цілі покарання, передбачені ст. 50 КК України можуть бути досягнуті при призначенні саме такого покарання.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Обмежувальні заходи при призначенні покарання можуть бути застосовані судом як за ініціативою (клопотанням) прокурора, так і за власною ініціативою суду.

Враховуючи, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вчиняв домашнє насильство відносно своєї матері та переважно у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до психологічних страждань потерпілої, суд прийшов висновку, що до обвинуваченого, як до особи, яка вчинила домашнє насильство, необхідно застосувати обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників.

Направлення для проходження програми для кривдників це накладення обов`язку пройти комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Суд вважає, що такий обмежувальний захід із покладенням обов`язку буде сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів й цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази відсутні, судових витрат не понесено.

Керуючись ст.ст.349,370,374 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у вигляді громадських робіт строком двісті сорок годин.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на ОСОБА_4 обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 (трьох) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Сквирському районному суді Київської області.

Суддя ОСОБА_1