Провадження 1-кп/193/94/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Софіївського районного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 27.02.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Марянівка, Михайлівського району Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст. 115, ч.5 ст. 426-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 27.02.2022, за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1 ч.2 ст. 115, ч.5 ст. 426-1 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, наявними для цього всі підстави, відповідно до вимог КПК України.

Інші учасники судового розгляду не заперечували проти призначення справи до судовог розгляду.

Також під час підготовчого розгляду ОСОБА_13 подала письмове клопотання про залучення у якості потерпілої.

Стороною захисту подане письмове клопотання про виклик свідків.

Колегія суддів, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування з додатками, дійшла такого висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Таким чином, як слідує з положень ст. 384 КПК, таке роз`яснення необхідно зробити двічі: прокурором наприкінці досудового розслідування, а також безпосередньо судом.

На прокурора та суд, не залежно один від одного, покладено обов`язок роз`яснити обвинуваченому право на розгляд справи судом присяжних та у разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.

Не виконання такого обов`язку створює різні правові наслідки: повернення обвинувального акту у разі не виконання обов`язку прокурором; скасування рішення суду у разі не роз`яснення вже судом обвинуваченому права на розгляд кримінального провадження судом присяжних.

Верховний Суд України, переглядаючи в порядку, передбаченому п. 1 частини першої ст. 445 КПК України з питань неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм, визначених статтею 384 названого Кодексу (постанова від 25 червня 2015 року по справі № 5- 11 Іксі5) зазначив, що право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист.

Частиною 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом.

Прокуpop, під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, як того вимагають положення ч. 1 ст. 384 КПК України.

Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

У даній справі Верховний Суд України, з приводу застосування статті 384 КПК України, сформулював наступний правовий висновок:

а) право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист;

б) порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом;

в) прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування;

д) невиконання прокурором вимог статті 384 КПК, в силу вимог пункту третього частини третьої статі 314 КПК, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві;

Таким чином, невиконання прокурором вимог ст. 384 КГІК України в силу вимог п. 3 ч. 3ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Як зазначено ЄСПЛ у рішенні у справі «Андрій Ісаєв проти Росії», положення «встановленим законом» передбачає не лише законну основу існування суду, але і його склад у кожній конкретній справі (пункт 33). Встановлення правил щодо складу суду є прерогативою національного процесуального законодавства. Кримінальне провадження в суді присяжних за своєю правовою природою є особливим порядком кримінального провадження, покликаним забезпечити додаткові гарантії особам, обвинуваченим у вчиненні найбільш тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини.

В даному випадку внесені зміни до КПК України у зв`язку з введенням військового стану в Україні (ч. 10 ст. 615 КПК України) не позбавляє обов`язку прокурора щодо виконання вимог ч. 1 ст. 384 КПК України, оскільки в дану статтю зміни не вносились та є чинними, натомість прийняття змін у зв`язку із введенням військового стану має мінливий характер та передбачають особливі обставини щодо їх застосування.

Колегія суддів вважає, що подання захисником клопотання про розгляд справи судом присяжних та обов`язковості роз`яснення судом такого права обвинуваченому не є підставою для невиконання вимог закону прокурором.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Окрім того, колегія суддів вважає, що негативні наслідки, які може потягти невиконання даної вимоги закону (скасування рішень, порушення розумних строків розгляду, порушення права обвинуваченого) переважають над вимогою уникнення судами надмірного формалізму при прийнятті рішень.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, не виконання прокурором вимог статті 384 КПК України та вважає за необхідне повернути означений акт прокурору.

Розгляд клопотання ОСОБА_13 про залучення у якості потерпілої та клопотання сторони захисту про виклик свідків є передчасним з огляду на прийняте рішення про повернення обвинувального акту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 335, 372, 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_12 за п.1 ч.2 ст.115, ч.5 ст.426-1 КК України повернути прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом семі днів.

Повний текст ухвали проголошено 28.06.2023 року о 10:00 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3