Справа № 697/493/23
Номер провадження 1-кс/697/283/2023
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Каневі Черкаської області заяву начальника Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000226 від 23.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000226 від 23.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

17.07.2023 від начальника Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_4 з підстав, визначених ч. 1 ст. 76 КПК України. Вказану заяву прокурор мотивував тим, що дане кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 11.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України за фактами розтрати бюджетних коштів при здійсненні капітального ремонту харчоблоку КЗ «Ліплявський ліцей» та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів. Під час судового розгляду стало відомо, що головуючий у справі суддя Канівського міськрайонного суду ОСОБА_4 брала участь як слідчий суддя під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 11.01.2022 при вирішенні питання щодо відсторонення від посади підозрюваного директора ТОВ «ПБК-Резерв» ОСОБА_6 , що підтверджується ухвалою Канівського міськрайонного суду від 22.09.2022 у справі № 697/50/22, провадження № 1-кс/697/211/2022.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, підтримав подану заяву про відвід.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, просили розглянути справу без їх участі, не заперечували проти задоволення заяви про відвід.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами.

Вивчивши матеріали заяви про відвід, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви начальника Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання, зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Таким чином, така підстава для відводу судді як наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи, покликана забезпечити гарантування права особи на незалежний та безсторонній суд у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

До того ж, реалізація принципу верховенства права, визначеного у статті 7 КПК України, є неможливою без забезпечення доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

При цьому безсторонність суду як відсутність упередженості необхідно оцінювати у кожному конкретному випадку відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Так, суб`єктивний критерій визначається на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, а за об`єктивним критерієм підлягають дослідженню питання, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Розглядаючи справи щодо необхідності застосування суддями, під час здійснення ними повноважень, принципу неупередженості, зокрема, у випадках існування певних родинних або дружніх зв`язків з учасниками справи або близькими до них особами, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) дійшов наступних висновків.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. "Пуллар проти Сполученого Королівства", 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Згідно з пунктом 2.5 Бангалорських принців поведінки суддів (схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй від 27 липня 2006 року № 2006/23), суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення неупередженого рішення у справі, або в тому випадку, коли у розумного спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Зокрема, відповідно до пункту 90 Коментарів щодо Бангалорських принципів поведінки суддів (вересень 2007 року) залежно від обставин, обґрунтована підозра в упередженості може виникати у разі, якщо між суддею та громадянином, який бере участь у справі, існують особисті дружні або ворожі відносини.

Зі змісту поданої заяви про відвід, ухвала слідчого судді у справі № 697/50/22, провадження № 1-кс/697/211/2022 від 22.09.2022, реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000226, яке виділено з кримінального провадження № 0000003 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України за фактом розтрати бюджетних коштів, вбачається, що суддя ОСОБА_4 брала участь у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування як слідчий суддя при розгляді клопотання про відсторонення від посади підозрюваного.

Таким чином, заява прокурора про відвід судді ОСОБА_4 є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-76, 80-81 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву начальника Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_4 задовольнити.

Матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, передати до канцелярії Канівського міськрайонного суду Черкаської області для визначення судді в порядку, визначеному ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1