Справа № 299/284/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 та його захисинка адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/657/21, за апеляційною прокурора ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 листопада 2021 року відмовлено у задоволенні подання фахівця Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі.

В ухвалі вказується на те, що до Виноградівського районного суду Закарпатської області фахівець Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області звернувся з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.04.2019 ОСОБА_6 . Подання обґрунтовує тим, що засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки, без поважних причин не з`являвся для реєстрації до Берегівського районного відділу № 2 філії з питань пробації, ігнорує попередження органу пробації, що свідчить про його свідоме небажання стати на шлях виправлення. Оскільки за час перебування на обліку засуджений систематично не виконував обов`язки, покладені на нього вироком суду, тому представник органу пробації просить подання задовольнити.

Суд в оскаржуваній ухвалі зазначив, що підстави для задоволення подання органу пробації відносно засудженого ОСОБА_6 - відсутні. Так, з особової справи засудженого убачається, що відповідно до вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04 квітня 2019 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, від відбування покарання його звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Виноградівським РВ з питань пробації, засудженого ОСОБА_6 поставлено на облік, ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та здійснення органом пробації нагляду, роз`яснено права та обов`язки, покладені на нього судом. Однак, як убачається з подання, засуджений ОСОБА_6 не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 02.08.2021, 06.09.2021 та 04.10.2021. В ухвалі також вказується на те, що за змістом листка реєстрації засуджений з`явився на реєстрацію 26 раз. На переконання суду, за встановлених у судовому засіданні обставин, особи засудженого, його характеристики, стану здоров`я, викладені у поданні факти неявки засудженого для реєстрації до органу з питань пробації самі по собі не можуть розцінюватися як небажання засудженого стати на шлях виправлення, а матеріали подання не містять відомостей про систематичне вчинення ним правопорушень. Отже, враховуючи вищенаведене, місцевий суд відмовив у задоволенні подання представника органу пробації.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, тому підлягає скасуванню. Зазначає, що у відповідності до закону, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджений не виконав хоча б один з обов`язків, які було покладено на нього судом. В обґрунтування доводів прокурор звертає увагу на те, що матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_6 підтверджується, що він, будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, чітко знаючи про конкретно встановлений день для явки до Берегівського районного відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, а саме - перший понеділок кожного місяця, систематично не з`являвся на реєстрацію, у зв`язку з чим фахівцем відділу органу пробації на законних підставах внесено подання відносно засудженого про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Окрім цього, апелянт вважає, що суть звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у тому, що реальне відбування призначеного судом покарання ставиться у залежність від поведінки засудженої особи протягом іспитового строку. У цьому випадку, засуджений ОСОБА_6 не довів своєю поведінкою виправлення, а тому виникають сумніви у можливості його виправлення за допомогою засобів кримінально-правового впливу, що свідчить про недосяжність звільнення від відбування покарання з випробуванням цілей покарання, оскільки воно не здатне здійснювати належний виправний контроль. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою задовольнити подання фахівця Берегівського РВ відділу № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у судовому провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до частини третьої цієї статті у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав фахівець Берегівського РВ № 2 філії ДУ "Центр пробації" про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 , засудженого вироком Виноградівського районного суду від 04 квітня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 3 роки та покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 цього Кодексу, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка і постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, визнаються необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що законних підстав для задоволення подання органу пробації відносно засудженого ОСОБА_6 немає.

Погоджуючись з указаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що засуджений ОСОБА_6 не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 02.08.2021, 06.09.2021 та 04.10.2021, однак відповідно до листка реєстрації засуджений з`являвся на реєстрацію 26 разів.

Також на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що ОСОБА_6 протягом відбування іспитового строку за вироком Виноградівського районного суду до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, періодично з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а порушення ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків визнав незначними.

Тому, апеляційний суд вважає, що матеріалами справи не доведено, що засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що викладені в поданні факти неявок ОСОБА_6 для реєстрації до органу пробації самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення.

При цьому, апеляційний суд бере до уваги наявні в матеріалах судового провадження письмові пояснення ОСОБА_6 про причини його неявок на реєстрацію.

Також апеляційний суд вважає, що зміст пояснень засудженого ОСОБА_6 , наданих у судовому засіданні та в письмових поясненнях, наданих органу пробації, свідчить про відсутність у нього намірів не виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Крім того, апеляційний суд враховує і те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності у період установленого йому іспитового строку.

Під час розгляду справи апеляційним судом засуджений ОСОБА_6 пояснив, що у вказані у поданні дні неявки на реєстрацію не з`явився, що з`явившись у наступні дні повідомляв інспектора про поважність причин неявки, однак його пояснення взяті до уваги не були. Причини його неявок пов`язані з виконанням робіт, які унеможливили явки на реєстрацію.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що аналіз фактичних обставин свідчить про те, що причини неявки для реєстрації засудженого ОСОБА_6 до органу пробації не були поважними, що свідчить про відсутність бажання у засудженого стати на шлях виправлення та невиконання обов`язків, покладених на нього судом, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із цих підстав, як такі, що не знайшли свого підтвердження та відповідно й не впливають на висновки суду першої інстанції, апеляційний суд не бере до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що засуджений ОСОБА_6 не довів своєю поведінкою виправлення, а тому виникають сумніви у можливості його виправлення за допомогою засобів кримінально-правового впливу, що свідчить про недосяжність звільнення з випробуванням цілей покарання, оскільки воно не здатне здійснювати належний виправний контроль.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів також враховує і те, що під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на конкретні обставини, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не клопотав про дослідження апеляційним судом доказів (документів), що підтверджують обґрунтованість доводів подання та апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд дійшов висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні подання органу пробації, у зв`язку з чим, ухвала як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, задоволенню не підлягає.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором апелянтом, не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 листопада 2021 року, якою відмовлено у задоволенні подання фахівця Берегівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_6 та направлення його для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: