Справа № 349/1165/22
Провадження № 11-кп/4808/249/23
Категорія ч. 4 ст. 307 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000069 за апеляційною скаргою прокурора Рогатинського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року, згідно з якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рогатина, який проживає в АДРЕСА_1 ,

звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 307 КК України, та закрито кримінальне провадження

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Вважає, що ухвала є незаконною з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Вважає рішення суду невмотивованим, оскільки відсутні дані про добровільну видачу наркотичних засобів. Стверджує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що видача наркотичного засобу ОСОБА_8 носила добровільний характер та неправильно звільнив його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 307 КК України. Вказує, що ОСОБА_8 прийшов на судове засідання з розгляду іншого кримінального провадження щодо нього за ч. 1 ст. 309 КК України, забувши, що в кишенях шортів зберігається пакет із амфетаміном. Після судового засідання до нього підійшли поліцейські та запитали, чи він має заборонені речовини, він відповів, що має амфетамін, та добровільно видав наркотичний засіб. Наголошує, що видача ОСОБА_8 наркотичного засобу працівникам поліції була зумовлена зовнішніми чинниками, які вплинули на його поведінку в цій ситуації, оскільки за інших умов він би продовжував їх зберігати і надалі.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, в червні 2022 року за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав та зберігав без мети збуту психотропну речовину афетамін, яку в кількості 0,1857 грама, поміщену в зіп-пакет, добровільно видав поліцейським з кишені шортів 02 серпня 2022 року приблизно о 17 год. 15 хв. в м.Рогатині по вул. Галицька, 40 після його зупинення поліцейськими, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 307 КК України, та закрито кримінальне провадження.

Захисник ОСОБА_10 не з`явився в судове засідання, про час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, заяв про розгляд апеляційної скарги за його участю та про відкладення розгляду до суду апеляційної інстанції не надходило.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив розглядати апеляційну скаргу у відсутність захисника ОСОБА_10 .

Тому, оскільки згідно з ч. 4 ст. 405 КПК України це не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження за його відсутності.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу;

- обвинувачений ОСОБА_8 просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 307 КК України, в повній мірі не відповідає вказаним вимогам закону.

Згідно положення ч. 4 ст. 307 КК України особа, яка добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги і вказала джерело їх придбання або сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, пов`язаних з їх незаконним обігом, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання (частина перша цієї статті, частина перша статті 309 цього Кодексу).

Зокрема передбачено дві підстави для звільнення від кримінальної відповідальності особи за вчинення зазначених у ній кримінальних правопорушень: 1) добровільну здачу особою наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів та вказання нею на джерело їх придбання та 2) добровільну здачу особою зазначених засобів і речовин та сприяння нею у розкритті кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Загальна ознака для обох підстав - це добровільна здача особою наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, тобто вчинення з власної волі особою, яка володіла зазначеними засобами та речовинами, особисто або з використанням третіх осіб, передачі їх будь-яким способом під контроль органів публічної влади за умови, що ця особа об`єктивно мала реальну можливість (і суб`єктивно її усвідомлювала) подальшого володіння такими засобами чи речовинами. Ця ознака передбачає активні фізичні дії особи, яка вчинила злочин, що становить передумову звільнення від кримінальної відповідальності. Така поведінка можлива як шляхом особистого з`явлення до органів влади і передання наркотичних засобів відповідній посадовій особі, так і іншим шляхом (за місцем роботи, лікування, проживання тощо). Головне, щоб здача наркотичних засобів мала адресний характер - мало місце прагнення особи врешті-решт передати наркотичні засоби органам влади.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» здача наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів визнається добровільною, якщо відбулася за обставин, коли особа мала й усвідомлювала можливість надалі продовжувати свою протиправну діяльність, але не побажала цим скористатися.

Разом з тим встановлені судом першої інстанції обставини здачі особою наркотичних засобів, не можливо розцінювати як добровільну здачу, оскільки ОСОБА_8 не є ініціатором цієї процедури, та знаходився в стані, коли працівник правоохоронного органу запитав про наявність при ньому заборонених речовин та запропонував їх видати.

Таким чином, відсутня добровільна видача наркотичного засобу, а тому суд безпідставно застосував вимоги ч. 4 ст. 307 КК України, та звільнив обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Отже, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

З огляду на викладене, та враховуючи те, що оскаржувана ухвала прийнята з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, ухвалу суду - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Рогатинського відділу Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 звільненого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 307 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5