ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7603/22

Номер провадження 1-кп/495/775/2022

27 квітня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої - одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР №0000969 від 19 серпня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області,українця, громадянина України, раніше не судимого, студента 3-го курсу ДНЗ " Старокозацький аграрний ліцей" зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області- ОСОБА_4

обвинувачений- ОСОБА_3

законний представник неповноітнього обвинуваченого- ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілий - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення,передбачене ч.4 ст. 185 КК України, при наступних обставинах:

Указом Президента №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні запровадили воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб.

Законом України від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 14.03.2022 за №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Законом України від 15.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 18.04.2022 за №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Законом України від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 17.05.2022 за №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Законом України від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

19 червня 2022 року, приблизно о 23 годині, обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , помітив, що в ході виниклої бійки осіб, які знаходились в даній кімнаті, з тумбочки впав на підлогу мобільний телефон ZTE Blade A 51 темного кольору у чохлі чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_7 . В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне таємне заволодіння чужого майна, в умовах воєнного стану на території України, обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, протиправно, переконавшись, що його дії не будуть помічені особами, які перебували у будинку, підняв з підлоги телефон ZTE Blade A 51 та поклав собі в карман, після чого пішов додому. Тим самим, вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме :мобільного телефону ZTE Blade A 51, вартістю 3372 гривень 60 копійок.

Своїми умисними діями, котрі виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, обвинувачений ОСОБА_3 спричинив майнову шкоду потерпілому ОСОБА_7 на суму 3372 гривень 60 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі. Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду,що дійсно , 19 червня 2022 року він знаходився у в гостях у знаймого за адресою : АДРЕСА_1 . Під час сварки між гостями будинку він побачив що телефон ініціатору конфлікту впав с тумбочки на підлогу і він непомітно для оточуючих викрав цей телефон та користувався ним протягом 2-х днів, після чого вказаний телефон був вилучений співробіниками поліції. Про те,що в країні оголошено воєнний стан йому було відомо.В скоєному щиро розкаялася.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує їх за ч.4 ст. 185 КК України- умисне таємне викрадення чужого майна,вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину та неповнолітній вік обвинуваченого .

Стосовно призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд приходить до наступного :

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», передбачено, що при розгляді справ рішення ЄСПЛ застосовуються як джерело права.

Так, у справі «Скоппола проти Італіїверховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначено, що складовим елементом принципу покарання, яке законодавець вважає пропорційним».

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення,посередню характеристику за місцем мешкання та навчання , його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинив злочин у неповнолітньому віці, є студентом 3-го курсу аграрного ліцею, проживає разом з матір*ю та двома сестрами,одна з яких є інвалідом дитинства.Крім того, суд враховує досудову доповідь Білгород-Дністровського районного відділу філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області, відповідно до якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, враховуючи його вік та стан здоров`я, те що він має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд приходить до переконання, що засудження обвинуваченого ОСОБА_3 до позбавлення волі з іспитовим строком відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речовий доказ по справі- мобільний телефон "ZTE Blade A 51 ",який повернутий потерпілому ОСОБА_7 під збергальну розписку слід залишии потерпілому ОСОБА_8 за належністю.

Судові витрати та цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та суд вважає за необхідне до набуття вироком законної чинності запобіжний захід не обирати.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392- 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі .

Відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін у 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання ,роботи або навчання

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 доручити Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Білгород-Дністровському районному відділу філії державної установи "Центр пробації" в Одеській області.

Речовий доказ по справі- мобільний телефон "ZTE Blade A 51 ",який повернутий потерпілому ОСОБА_7 під збергальну розписку- залишии потерпілому ОСОБА_8 за належністю.

Судові витрати та цивільний позов даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1