ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1987/23 Справа № 206/81/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року клопотання прокурора задоволено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23 липня 2023 року включно. Визначено обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривен 00 копійок.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_7 покладені наступні процесуальні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи; утримуватися від будь-якого спілкування з обвинуваченими, потерпілими та свідками по кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих злочинів, за які передбачено покарання у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того судом взято до уваги, що ризики, зазначені прокурором як підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, продовжують існування, а інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення вимог кримінального процесуального закону. Визначений розмір застави вважає завідомо надмірним для обвинуваченого та таким, що не відповідає майновому стану останнього і не є співмірним розміру завданої шкоди.

Вказує, що судом не враховано дані про особу ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, утримує малолітню дитину, працевлаштований.

Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що заявлені ризики є недоведеними, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів незаконного впливу на свідків, здійснення спроб переховування, та вказані ризики нівелюються, оскільки справа перебуває на стадії судового розгляду, під час якого потерпілі частково допитані.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених у ній підстав; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із вимогами ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою цих вимог закону дотримався.

Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні Індустірального районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000014 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 146 КК України, та інших осіб.

25 травня 2023 року прокурором подано клопотання про продовження строку тримання цього обвинуваченого під вартою, в якому зазначено, що встановлені ризики та суспільна небезпека особи ОСОБА_7 не відпали і продовжують існувати.

Перевіривши з урахуванням доводів апеляційної скарги представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які зумовлюють продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується наданими матеріалами та не оспорюється захисником в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності ризиків, передбачених п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КК України, колегія суддів не вважає обгрунтованими, оскільки стороною обвинувачення надано суду вагомі докази обвинувачення ОСОБА_7 у скоєні низки тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі злочину, пов`язаного із незаконним позбавленням волі або викраденням людини, за які передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду, а не вчинення таких дій унеможливлене застосуванням до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також є обгрунтованими висновки суду щодо наявності ризику впливу ОСОБА_7 на свідків та потерпілих з огляду на те, що останній має доступ до матеріалів справи, йому відомі анкетні дані та місце проживання останніх, у зв`язку із чим обвинувачений, перебуваючи на свободі, враховуючи, що не всі вказані особи допитані в суді, з метою схилення до надання тих чи інших показань може здійснювати незаконний вплив на них. Про особливу вагомість цього ризику свідчить те, що ОСОБА_7 небезпідставно обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним позбавленням волі або викраденням людини.

Доводи захисту щодо наявності міцних соціальних зв`язків та утриманців колегією суддів приймаються до уваги, однак не оцінюються як підстава для зміни чи скасування застосованого запобіжного заходу.

Аналізуючи апеляційні доводи щодо надмірного розміру застави, колегія суддів зважає на те, що відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приписи ч. 4 ст. 182 КПК України визначають, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі тощо.

Колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, не вбачає підстав для зменшення розміру альтернативної застави, визначеного ОСОБА_7 , оскільки останній небезпідставно обвинувачується у вчиненні на протязі тривалого часу низки корисливих злочинів, пов`язаних із незаконним заволодінням нерухомим майном, якими потерпілим завдано матеріальну шкоду у розмірі 4 910319 грн. 61 коп.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що розмір застави, обраний ОСОБА_7 судом у межах, встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України, та значно менший від максимального, з урахуванням характеру та обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тривалості злочинних дій, в яких він обвинувачується та інших обставин, що мають значення, у даному випадку не може вважатися надмірним і буде цілком достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків послужить достатнім стримуючим фактором, що виключає з його сторони будь-яке бажання переховуватися від суду або вчиняти інші дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню судового розгляду, а підстав для визначення меншого розміру застави не вбачається, оскільки він не буде здатен на даному етапі крмиінального провадження забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Доводи апеляційної скарги захисника, в тому числі щодо надмірного розміру застосованої до обвинуваченого застави, не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку із вищенаведеним.

Доводи сторони захисту щодо довготривалого утримання ОСОБА_7 під вартою хоча і заслуговують на увагу, однак даний вид запобіжного заходу, з огляду на вищенаведене, є необхідним заходом забезпечення належної процесуальної поведінки цього обвинуваченого, і сама по собі тривалість його застосування не дає достатніх підстав для обрання останньому більш м`якого запобіжного заходу. Разом із тим, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи та якнайшвидшого вирішення пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення по суті.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника - залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2023 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 146 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4