ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/164/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зі базовою середньою освітою, не одруженого, на обілку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючого, працюючого вантажником в ТОВ «Авто Стандарт Груп», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 23.10.2017 року за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 34, вирішили вчинити відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, близько 01 години 05 хвилин, підійшли на зупинку громадського транспорту, де в цей час перебував ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , будучи поряд з потерпілим почав спілкуватись з останнім, в цей час ОСОБА_5 , підійшов з лівої сторони та почав відбирати рюкзак потерпілого, який знаходився на лавочці біля нього. В свою чергу потерпілий розуміючи, що останні мають намір заволодіти його особистими речами почав тікати разом з рюкзаком на плечі.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , побігли за потерпілим. Тікаючи в сторону вул. Бориспільська в м. Києві у ОСОБА_6 впав рюкзак на трамвайні колії, повернувшись за рюкзаком ОСОБА_6 відчув удар в область обличчя від ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 почали наносити цілеспрямовані удари ногами та руками по тулубу та голові потерпілого, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій підочній ділянці, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу та у вигляді садин на передній поверхні правого колінного суглобу, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_6 .

В момент того коли потерпілий знаходився на землі ОСОБА_4 підняв рюкзак з особистими речами потерпілого, а саме: рюкзак чорно-сірого кольору, в якому знаходились особисті речі потерпілого, а саме: робочий одяг, який складається із темно синіх штанів та темно синього жакету, технічні документи експлуатації електровозів, плоскогубці, дві викрутки, лотки із обідом, синя металева коробка із обладнанням для роботи у електровозі, гаманець у якому знаходились посвідчення безпеки руху, посвідчення електробезпеки, посвідчення пожежно-технічної безпеки, на ім`я ОСОБА_6 частини електропроводів, два блокноти, ліхтарик «Police» - які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, та два розвідні ключі СССР, вартістю 213 гривень 34 копійки, та надівши на плече вищевказаний рюкзак разом з ОСОБА_5 зникли в напрямку вул. Бориспільської в м. Києві.

Своїми діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 завдали останньому матеріального збитку на загальну суму 213 гривень 34 копійки та фізичного болю.

Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи 28.10.2018 року близько 04 години 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 26-К поблизу магазину «АТБ», вирішив вчинити напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) на потерпілого ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужого майна потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_4 прослідкував за останнім до зупинки громадського транспорту, що по вул. Бориспільська у м. Києві, де підійшов із заду до потерпілого ОСОБА_7 та шляхом нанесення тілесних ушкоджень, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, вчинив напад на останнього, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого від яких ОСОБА_7 упав на землю, завдавши останньому фізичного болю, від чого потерпілий втратив свідомість, ОСОБА_4 скориставшись його безпорадним станом, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J5» чорного кольору, вартістю 2166 гривень 67 копійок, який був у чохлі «Samsung Flip Wallet for Galaxy J5», вартістю 160 гривень 00 копійок, іменною банківською карткою «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , на рахунку якої було 654 гривень 37 копійок, які знаходились у потерпілого в кишені чим заподіяв матеріальної шкоди на суму 2981 гривень 04 копійок. Після того, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись на власний розсуд.

ОСОБА_5 23.10.2017 року за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 34, вирішили вчинити відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, близько 01 години 05 хвилин, підійшли на зупинку громадського транспорту, де в цей час перебував ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , будучи поряд з потерпілим почав спілкуватись з останнім, в цей час ОСОБА_5 , підійшов з лівої сторони та почав відбирати рюкзак потерпілого, який знаходився на лавочці біля нього. В свою чергу потерпілий розуміючи, що останні мають намір заволодіти його особистими речами почав тікати разом з рюкзаком на плечі.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , побігли за потерпілим. Тікаючи в сторону вул. Бориспільська в м. Києві у ОСОБА_6 упав рюкзак на трамвайні колії, повернувшись за рюкзаком ОСОБА_6 відчув удар в область обличчя від ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 почали наносити цілеспрямовані удари ногами та руками по тулубу та голові потерпілого, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій підочній ділянці, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу та у вигляді садин на передній поверхні правого колінного суглобу, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_6 .

В момент того коли потерпілий знаходився на землі ОСОБА_4 підняв рюкзак з особистими речами потерпілого, а саме: рюкзак чорно-сірого кольору, в якому знаходились особисті речі потерпілого, а саме: робочий одяг, який складається із темно синіх штанів та темно синього жакету, технічні документи експлуатації електровозів, плоскогубці, дві викрутки, лотки із обідом, синя металева коробка із обладнанням для роботи у електровозі, гаманець у якому знаходились посвідчення безпеки руху, посвідчення електробезпеки, посвідчення пожежно-технічної безпеки, на ім`я ОСОБА_6 частини електропроводів, два блокноти, ліхтарик «Police» - які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, та два розвідні ключі СССР, вартістю 213 гривень 34 копійки, та надівши на плече вищевказаний рюкзак разом з ОСОБА_5 зникли в напрямку вул. Бориспільської в м. Києві.

Своїми діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 завдали останньому матеріального збитку на загальну суму 213 гривень 34 копійки та фізичного болю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України визнав в повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Обвинувачений показав, що дійсно разом з ОСОБА_5 перебуваючи на зупинці підійшли до потерпілого та почали відбирати рюкзак, у зв`язку з чим потерпілий почав тікати. Тікаючи потерпілий загубив рюкзак та повернувся щоб забрати загублені речі, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали наносити удари по тулубу потерпілого. Коли потерпілий знаходився на землі, ОСОБА_4 підняв рюкзак та разом з ОСОБА_5 з місця події зникли. Крім того, у 2018 році перебуваючи по вул. Бориспільська здійснив розбійний напад, під час якого потерпілий втратив свідомість та ОСОБА_4 заволодів його майном. Запевнив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, кількість та вартість викраденого майна не оспорює. У скоєному щиро розкаявся, жалкує, що так сталося, запевнив, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та щирості його позиції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування. Обвинувачений показав, що дійсно разом з ОСОБА_4 підійшов на зупинці громадського транспорту до потерпілого та почав відбирати у останнього рюкзак. Потерпілий почав тікати, проте загубив рюкзак, проте повернувся щоб забрати речі. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 почали наносити удари по тулубу потерпілого. Коли потерпілий знаходився на землі, ОСОБА_4 підняв рюкзак та разом з ОСОБА_5 з місця події зникли. Запевнив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, кількість та вартість викраденого майна не оспорює. У скоєному щиро розкаявся, жалкує, що так сталося, запевнив, що в подальшому нічого протиправного вчиняти не буде. Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та щирості його позиції.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не оспорюють фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вони правильно розуміють зміст пред`явленого їм обвинувачення та не заперечували про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності їх позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченим порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб та за ч. 1 ст. 187 КК України, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суд визнаєщире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому та критично ставився до своєї поведінки; дані про його особу, зокрема: неодружений, має базову середню освіту, працює вантажником, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий; наявність обставини, яка пом`якшують покарання, а саме щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, яке суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому суд, враховуючи обставини даної справи та особу ОСОБА_5 , його негативне ставлення до вчиненого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання, а тому, застосувавши положення ст.ст. 75,76 КК України, звільняє його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; конкретні обставини кримінального провадження; його ставлення до вчиненого - вину визнав повністю, щиро каявся у вчиненому та критично ставилася до своєї поведінки; дані про його особу, зокрема: не одружений, має середню освіту, не працює, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше в силу ст. 89 К України не судимий; наявність обставини, яка пом`якшуює покарання, а саме щире каяття та відсутність обставин, які його обтяжують.

Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає правильним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 70 КК України, яке суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

При цьому суд, враховуючи обставини даної справи та особу ОСОБА_4 , його негативне ставлення до вчиненого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, а тому, застосувавши положення ст.ст. 75,76 КК України, звільняє його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 373-376, 615 КПК України суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку два роки.

Згідно із ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 187 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку три роки.

Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: рюкзак чорно-сірого кольору, робочий одяг, технічні документи, плоскогубці, дві викрутки, два розвідних ключа, лоток з обідом, синю металеву коробку, гаманець, частина електропроводів, два блокноти, ліхтарик, які під розписку передано потерпілому ОСОБА_6 ; мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy J5», іменну банківську картку «Райффайзен Банк Аваль, які під розписку передано потерпілому ОСОБА_7 - залишити власникам.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 197 грн. 74 коп. на рахунок проведення експертизи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1039 грн. 54 коп. на рахунок проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя