Номер провадження: 11-сс/813/1548/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.08.2023 року в кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року, стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України,

встановив:

оскарженою ухвалою слідчого судді залишено без задоволення скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на його повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України, в кримінальному проваджені №0000175 від 27.10.2021 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року, яке було виділене в кримінальне провадження №0000317 від 14.08.2023 року, зобов`язати компетентну посадову особу Одеської обласної прокуратури в кримінальному провадженні №0000317 від 14.08.2023 року вчинити дії щодо виключення є ЄРДР відомостей про повідомлення про підозру ОСОБА_8 .

Захисник посилається на те, що строк досудового розслідування в кримінальних провадженнях №0000175 від 27.10.2021 року та №0000317 від 14.08.2023 року закінчився, а тому слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування. Також захисник зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 є необґрунтованим, оскільки фактичні обставини події не відповідають тим, що викладені в повідомленні про підозру ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі - КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Апеляційним судом встановлені наступні обставини кримінального провадження.

12.05.2023 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК.

Цього ж дня, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України, в рамках кримінального провадження №0000175 від 27.10.2021 року.

13.05.2023 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 10.07.2023 року, без можливості внесення застави.

07.07.2023 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 04.09.2023 року, без можливості внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року продовжено строк досудового розслідування до 4-х місяців, тобто до 12.09.2023 року.

10.08.2023 року ухвалою Одеського апеляційного суду залишено без змін ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2023 року щодо продовження строку дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у виді тримання під вартою.

14.08.2023 року, постановою прокурора-процесуального керівника, з кримінального провадження №0000175 від 27.10.2021 року матеріали досудового розслідування щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України стосовно ОСОБА_8 , виділені у кримінальне провадження № 0000317.

31.08.2023 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси строк досудового розслідування кримінального провадження №0000317 від 14.08.2023 року за підозрою ОСОБА_8 продовжено до 6 (шести) місяців, до 12.11.2023 року (справа №522/16931/23, провадження №1-кс/522/5569/23).

31.08.2023 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000317 від 14.08.2023 року та підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, у межах строку досудового розслідування, до 29.10.2023 року (справа №522/21065/21, провадження №1-кс/522/5484/23).

25.08.2023 року підозрюваний ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК про скасування повідомлення про підозру стосовно нього в кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року, визнання доказів недопустимими та закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.284 КПК.

31.08.2023 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси залишено без задоволення скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на його повідомлення про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України, в кримінальному проваджені №0000175 від 27.10.2021 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_8 від 12.05.2023 року підозра відповідає вимогам ст.277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_8 був причетний до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Крім цього, наявність вказаної підозри стало підставою для обрання виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного, який неодноразово продовжувався слідчим суддею.

За результатами розгляду слідчий суддя не знайшов підстав вважати, що докази були отримані з істотним порушенням прав і свобод людини, вказав, що стороною захисту не наведено будь-яких обставин, які б свідчили, що на даний час отримані докази, які спростовують відомості викладені в повідомленні про підозру, та дійшов висновку, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.276-278 КПК.

Стосовно доводів сторони захисту про недопустимість доказів, невідповідність фактів, які вказані в повідомленні про підозру доказам, зібраним у ході досудового розслідування, слідчий суддя зазначив, що вони не є підставою для скасування повідомлення про підозру, оскільки, розглядаючи скаргу на повідомлення про підозру, слідчий суддя не вправі вирішувати питання про наявність чи відсутність в діях підозрюваної особи складу кримінального правопорушення, належність та допустимість доказів та інші питання, які підлягають з`ясуванню та оцінці судом під час розгляду кримінального провадження по суті, а повинен лише перевірити дотримання слідчим, прокурором під час повідомлення про підозру вимог статей 276-278 КПК.

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно існування підстав для скасування повідомлення про підозру, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 276 КПК повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у таких випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених КПК запобіжних заходів; наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.278 КПК письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин з моменту її затримання.

Відповідно до ст.279 КПК у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або про зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені ст.278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Стаття 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права встановлює, що кожен, хто притягується до кримінальної відповідальності, має право бути терміново та докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого йому звинувачення.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст.ст. 276-278 КПК, у відповідності до положень п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або два місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Стаття 2 КПК передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, слід констатувати, що положення п.10 ч.1 ст.303 КПК чітко визначають момент, з початку якого повідомлення слідчого, прокурора про підозру може бути оскаржене підозрюваним, його захисником чи законним представником, зокрема після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Перевіривши доводи скарги сторони захисту на повідомлення про підозру ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року, за результатами дослідження матеріалів судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність тверджень сторони захисту про незаконність та необґрунтованість оскарженої ухвали слідчого судді та існування підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 , з огляду на таке.

Кримінальним процесуальним законом не визначений конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру.

Однак, системний аналіз положень статей 276278 КПК свідчить про те, що можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:

1. Неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру, а саме:

повідомлення про підозру складено слідчим, однак немає відмітки про погодження прокурором (дане повідомлення про підозру є недійсним з моменту його здійснення);

зміст повідомлення не містить дату його складання, підпис слідчого або прокурора, який здійснив повідомлення про підозру, або в повідомленні не зазначені права підозрюваного;

підозра вручена не уповноваженою особою (підозру має право вручити тільки прокурор, у порядку, визначеному ст. 481 КПК);

2. Порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а саме:

підставою для скасування повідомлення про підозру є порушення порядку його вручення (наприклад, якщо на момент вручення підозри закінчився строк досудового розслідування);

порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру (процесуального статусу підозрюваного (крім випадку затримання) особа набуває не після складання тексту, а лише після вручення повідомлення уповноваженою особою).

3. Необґрунтованість підозри, а саме:

повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК, не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статей (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, що в свою чергу крім порушення вимог КПК України є грубим порушенням права на захист;

аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

матеріали кримінального провадження не містять даних, які б вказували на заподіяння шкоди.

Апеляційний суд вважає, що органом досудового розслідування дотримано порядок вручення повідомлення про підозру в даному кримінальному провадженні, а з огляду на відповідність складеної підозри вимогам ст.277 КПК, її не можна визнати незаконною та врученою всупереч вимогам КПК, що могло б слугувати підставою для її скасування.

Апеляційний суд звертає увагу, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а лише з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Аналіз норм Кримінального процесуального законодавства дає підстави дійти висновку про те, що КПК оперує поняттям доказування, яке у даному випадку втілюється у понятті «обґрунтованість підозри», а також у стандарті «достатніх підстав».

Разом з тим, чинним КПК України не визначено саме поняття «обґрунтованість підозри».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Слід зазначити, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, при повідомлені особі про підозру при вказаних обставинах, КПК передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами в кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду обвинувачення.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними в рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Аналогічно, в п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» наведено поняття «обґрунтована підозра», яке означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 73 рішення «Степуляк проти Молдови» (Stepuleac v. Moldova від 06 листопада 2007 року), ЄСПЛ вказує на те, що інформація, яка перебуває у розпорядженні об`єктивного спостерігача, повинна давати можливість останньому дійти висновку щодо можливості причетності особи до вчинення конкретного правопорушення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Крім того, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваної особи всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, правильність кваліфікації цих дій, а також оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Враховуючи положення п.14 ч.1 ст.3 КПК, відповідно до якої повідомлення про підозру є лише початковою стадією притягнення до кримінальної відповідальності, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів у кримінальному провадженні таких же високих вимог, як під час прийняття рішення про висунення обвинувачення чи прийняття рішення судом по суті розгляду обвинувального акта.

Як убачається із оскарженої ухвали слідчого судді, 12.05.2023 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК, цього ж дня, йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України в кримінальному проваджені №0000175 від 27.10.2021 року.

Встановивши наведені обставини, а також те, що можлива причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується доказами у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 12.05.2023 року, відповідає вимогам ст. 277 КПК, є законною та вмотивованою.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру від 12.05.2023 року, оскільки матеріали кримінального провадження містять докази, які вказують на можливу причетність ОСОБА_8 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оцінка яким на предмет їх допустимості, належності та достатності для висновку про винуватість особи має бути надана судом за результатами досудового розслідування, у випадку висунення обвинувачення та направлення обвинувального акта до суду.

Щодо доводів сторони захисту про необхідність скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 , з посиланням на закінчення строку досудового розслідування в кримінальних провадженнях №0000175 від 27.10.2021 року та №0000317 від 14.08.2023 року, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Згідно ст.113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Положеннями кримінального процесуального закону, закріпленими у статтях 219, 294-295-1 КПК України, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Відповідно до ст. 219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому ст. 615 КПК, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч.1 ст.219 КПК).

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому ст.615 КПК, до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину (ч.2 ст.219 КПК).

З дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (ч.3 ст.219 КПК).

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину (ч.4 ст.219 КПК).

Главою 24 § 4 КПК передбачено продовження строку досудового розслідування.

Якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у ч.2 ст.219 КПК, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений п.п. 2 і 3 ч.4. ст. 219 КПК (ч.1 ст.294 КПК).

Якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у п.4 ч.3 ст.219 КПК, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених п.п. 2 і 3 ч.4 ст.219 КПК:

1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора;

2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора;

3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками (ч.3 ст.294 КПК).

Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження (ч.4 ст.294 КПК).

Статтею 217 КПК передбачено об`єднання і виділення матеріалів досудового розслідування.

У разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами) (ч.1 ст.217 КПК).

У разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень (ч.3 ст.217 КПК).

Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором та не може бути оскаржене (ч.5, ч.6 ст.217 КПК).

Днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше (ч.7 ст.217 КПК).

Згідно ч.6 ст.219 КПК загальний строк досудового розслідування при об`єднанні кримінальних проваджень у порядку, передбаченому статтею 217 КПК, визначається:

1) у провадженнях, які розслідувалися в один проміжок часу, - шляхом поглинання меншого строку більшим;

2) у провадженнях, які розслідувалися в різні проміжки часу, - шляхом додавання строків досудового розслідування по кожному із таких проваджень, які не пересікаються, в межах строків досудового розслідування злочину, який передбачає найбільш тривалий строк досудового розслідування з урахуванням можливості його продовження, передбаченої частиною другою цієї статті.

Щодо відомостей за кримінальними провадженнями у даній справі, згідно матеріалів судового провадження та долучених прокурором, захисником та підозрюваним документів, встановлено наступне.

11.11.2019 року до ЄРДР були внесені відомості за №0000207.

05.05.2021 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000207 від 11.11.2019 року, до 6 (шести) місяців, тобто до 11.11.2021 року (справа №522/21637/19, провадження №1-кс/522/4304/21).

Згідно вказаної ухвали підставою для початку досудового розслідування слугував рапорт про виявлення за матеріалами кримінального провадження №0000157 від 07.08.2019 року обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме: слідчим відділом УСБУ в Одеській області здійснювалось розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 07.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000157 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.110 КК України, а також за ознаками вчинення ч.2 ст.110 КК України.

В подальшому, 27.10.2021 року з кримінального провадження №0000207 від 11.11.2019 року прокурором було виділено кримінальне провадження № 0000175 від 27.10.2021 року.

03.11.2021 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року до 6 місяців, тобто до 11.05.2022 року (справа №522/21065/21, провадження №1-кс/522/11300/21).

11.05.2022 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року (справа №522/21065/21, провадження №1-кс/522/2997/22).

У вказаній ухвалі слідчий суддя врахував, що згідно ч.8 ст.615 КПК, у кримінальних провадженнях, в яких жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення в Україні або окремих її місцевостях воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України, строк від дати введення до дати скасування або закінчення відповідного стану або заходів не зараховується до загальних строків, передбачених ст.219 КПК. Та зважаючи на те, що в рамках даного кримінального провадження жодній особі не було повідомлено про підозру на дату введення в Україні воєнного та надзвичайного стану, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання у зв`язку з його суперечністю нормам КПК України.

12.05.2023 року, за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР №0000176 внесені відомості про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.109 КК України. Відповідно до вказаних матеріалів 24.11.2021 року ОСОБА_8 , знаходячись в громадському місці в м. Києві (навпроти будинку Верховної Ради України за адресою: м. Київ, вул. М. Грушевського, буд.5), публічно виступаючи на мітингу перед необмеженим колом осіб, виголосив промову, в змісті якої містяться окремі ознаки закликів до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади. 25.11.2021 року відеозапис вказаної промови ОСОБА_8 розмістив у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу) «журнал «YAROSH» ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

12.05.2023 року, за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР №0000177 внесені відомості про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією ч.3 ст.109 КК України. Відповідно до вказаних матеріалів 30.11.2021 року ОСОБА_8 , знаходячись в громадському місці в м. Києві (на центральній площі м. Києва, Майдані Незалежності), публічно виступаючи на мітингу перед необмеженим колом осіб, повторно (перший раз оголосив 24.11.2021 року), виголосив промову, в змісті якої містяться окремі ознаки закликів до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади. 06.12.2021 року відеозапис вказаної промови ОСОБА_8 повторно (перший раз розмістив 25.11.2021 року), розмістив у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу) «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

12.05.2023 року, за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР №0000178 внесені відомості про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.436-2 КК України. Відповідно до вказаних матеріалів 15.08.2022 року ОСОБА_8 , після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу) «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), розмістив публікацію, в змісті якої міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

12.05.2023 року, за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР №0000179 внесені відомості про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією ч.3 ст.436-2 КК України. Відповідно до вказаних матеріалів 05.01.2023 року ОСОБА_8 , після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенджера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу) «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), повторно (перший раз 15.08.2022 року) розмістив публікацію, в змісті якої міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

12.05.2023 року, за матеріалами правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень до ЄРДР №0000180 внесені відомості про кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.161 КК України. Відповідно до вказаних матеріалів в березні 2022 року ОСОБА_8 поширив для публічного доступу необмеженого кола осіб в мережі Інтернет у створеному ним telegram-каналі (інструменті месенжера «Telegram», який дозволяє доставляти інформацію іншим його користувачам (абонентам каналу) «журнал « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), публікації, які містять інформацію, спрямовану на розпалювання національної ворожнечі, приниження національної честі та гідності.

12.05.2023 року постановою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 визначено підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161 КК України у кримінальному провадженні №0000180 від 12.05.2023 року за слідчими органів безпеки.

Цією ж постановою матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях:

- №0000175 від 27.10.2021 року за ч.1 ст.110, ч.2 ст.110 КК України,

-№0000176 від 12.05.2023 року за ч.2 ст.109 КК України,

-№0000177 від 12.05.2023 року за ч.3 ст.109 КК України,

-№0000178 від 12.05.2023 року за ч.2 ст.436-2 КК України,

-№0000179 від 12.05.2023 року за ч.3 ст.436-2 КК України,

-№0000180 від 12.05.2023 року за ч.1 ст.161 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження під №0000175.

12.05.2023 року в кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.2 ст.109 КК України - дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади, за ознаками - публічні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій;

- ч.3 ст.109 КК України - дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади, за ознаками - публічні заклики до насильницької зміни, повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій, вчинені повторно;

- ч.2 ст.436-2 КК України - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році;

- ч.3 ст.436-2 КК України - виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікація її учасників, за ознаками поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, вчинене повторно;

- ч.1 ст.161 КК України - порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, релігійної належності, релігійних переконань, інвалідності та за іншими ознаками, за ознаками умисні дії, спрямовані на розпалювання національної ворожнечі, на приниження національної честі та гідності.

07.07.2023 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 12.09.2023 року (справа №522/21065/21, провадження №1-кс/522/4261/23).

14.08.2023 року постановою прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_11 з кримінального провадження №0000175 від 27.10.2021 року виділені матеріали досудового розслідування щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України стосовно ОСОБА_8 у кримінальне провадження №0000317.

31.08.2023 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000317 від 14.08.2023 року до 6 (шести) місяців, тобто до 12.11.2023 року (справа №522/16931/23, провадження №1-кс/522/5569/23).

Відповідно до повідомлення прокурора кримінальне провадження №0000207 від 11.11.2019 року не виділялось з кримінального провадження №0000157 від 17.08.2017 року, а вносилось до ЄРДР як первинний номер, на підставі рапорту слідчого про самостійне виявлення ознак злочину, за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження №0000157 від 17.08.2017 року, тому на строки досудового розслідування кримінального провадження №0000207 від 11.11.2019 року не розповсюджуються вимоги ч.7 ст.217 КПК.

Отже, першим днем досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000207 від 11.11.2019 року є - 11.11.2019 року.

Оскільки кримінальне провадження №0000207 від 11.11.2019 року розслідувалось за тяжким кримінальним правопорушенням, а саме за ч.2 ст.110 КК України, отже, згідно з п.2 (абз.3) ч.2 ст. 219 КПК, строк досудового розслідування у ньому становить 18 місяців, тобто закінчувався 11.05.2021 року.

Саме цього дня, 11.05.2021 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000207 від 11.11.2019 року був продовжений слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси на 6 місяців, тобто до 11.11.2021 року.

До закінчення строку досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000207 від 11.11.2019 року, тобто до 11.11.2021 року, а саме 27.10.2021 року, з кримінального провадження №0000207 від 11.11.2019 року прокурором було виділено кримінальне провадження №0000175 від 27.10.2021 року.

При цьому, на вказане кримінальне провадження розповсюджуються вимоги ч.7 ст.217 КПК України, згідно з якими днем початку досудового розслідування у кримінальному провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали), тому першим днем досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000175 від 27.10.2021 року необхідно вважати: 11.11.2019 року, який був продовжений до 11.11.2021 року.

До спливу цього строку (до 11.11.2021року), а саме 03.11.2021 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року був продовжений слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси на 6 місяців, тобто до 11.05.2022 року.

В подальшому, слідчим за погодженням з прокурором було подано клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року. Однак, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2022 року у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року було відмовлено з мотивів того, що, згідно з ч.8 ст.615 КПК України, у кримінальних провадженнях, в яких з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та на дату введення воєнного стану (а саме таким кримінальним провадженням є кримінальне провадження №0000175 від 27.10.2021 року) жодній особі не повідомлено про підозру, строк від дати введення воєнного стану до дати його припинення чи скасування не включається до загальних строків, передбачених ч.2 ст.219 КПК.

Доводи захисника про те, що строки досудового розслідування мають обчислюватись саме з 17.08.2019 року, коли було зареєстроване кримінальне провадження №0000157, є безпідставними, оскільки як було повідомлено прокурором в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000207 від 11.11.2019 року не виділялось з кримінального провадження № 0000157 від 17.08.2017 року.

Відповідно необґрунтованими є доводи захисника про те, що загальні строки кримінального провадження №0000207 становили до 17.02.2021 року.

Також колегія суддів звертає увагу на суперечності, які містяться в апеляційній скарзі захисника та в її письмовій скарзі, яка була подана слідчому судді в ході розгляду цієї ж скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_8 , де захисник мала інше обґрунтування, а саме посилаючись на ст.219 КПК вказувала про закінчення строку 27.04.2023 року, та вважала, що якщо рахувати строк досудового розслідування з моменту повідомлення особи про підозру у цьому кримінальному провадженні, то строк закінчується 27.04.2022 року.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року пропущений не був, тому доводи захисника про закінчення строку досудового розслідування в кримінальних провадженнях №0000175 від 27.10.2021 року та №0000317 від 14.08.2023 року є безпідставними.

Доводи сторони захисту про незаконність проведення слідчих дій та недопустимість доказів у кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року для обґрунтованості підозри ОСОБА_8 , колегія суддів визнає неспроможними.

У кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень на підставі доказів, зібраних у цьому провадженні.

Після виділення цих матеріалів в окреме кримінальне провадження №0000317 від 14.08.2023 року підстави підозри, її обсяг та фактичні обставини не змінилися та відповідають тим, що зазначені в підозрі.

Стороною захисту як слідчому судді, так і апеляційному суді не доведено, що докази зібрані в кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року та виділені окремо в кримінальне провадження №0000317 від 14.08.2023 року були зібрані з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У той же час, положення ч.3 ст.217 КПК прямо визначають можливість виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження.

Отже, з урахуванням змісту матеріалів судової справи та доказів наданих сторонами провадження, наразі не вбачається підстав вважати, що докази зібрані у кримінальному провадженні №0000175 від 27.10.2021 року та виділені окремо в кримінальне провадження №0000317 від 14.08.2023 року щодо ОСОБА_8 є явно недопустимими, оскільки вони були виділені на підставі вимог закону, а вимог про обов`язкове повторне повідомлення особи про підозру, яке вже їй повідомлялося раніше у кримінальному провадженні, з якого матеріали щодо неї були виділені в окреме провадження, за умови, що у новому провадженні підстави та обсяг підозри не змінилися, кримінальний процесуальний закон не містить.

Твердження сторони захисту про недопустимість доказів у кримінальному провадженні, зокрема протоколу огляду від 13.04.2023 року, лінгвістичної експертизи від 17.01.2021 рок, з посиланням на те, що слідчі дії проводились в рамках кримінального провадження №0000175 відносно іншої особи, до якого ОСОБА_8 не має відношення, а також незаконність постанови Одеської обласної прокуратури від 12.05.2023 року про об`єднання кримінальних проваджень, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки кримінальним процесуальним законодавством, а саме ст.217 КПК закріплена можливість об`єднання та виділення матеріалів досудового розслідування у передбачених законом випадках, а стороною захисту не надано апеляційному суду доказів на підтвердження допущених порушень.

Стороною захисту фактично оспорюється законність підозри з посиланням на неконкретність підозри та відсутність належних та допустимих доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Натомість, вказані доводи сторони захисту з огляду на вище зазначені обставини, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки на даній стадії кримінального провадження вирішується питання щодо законності підозри ОСОБА_8 у скоєння інкримінованих кримінальних правопорушень, а вирішення питання щодо доведеності вини, конкретності обвинувачення, встановлення всіх обставин справи, остаточної кваліфікації його дій, буде вирішено при завершенні досудового розслідування або на стадії розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення у суді.

Водночас як убачається із повідомлення про підозру від 12.05.2023 року, матеріали кримінального провадження, які на вказані дати були в розпорядженні органу досудового розслідування, містили докази, які відповідали мінімальному стандарту «достатніх підстав», передбачених п.3 ч.1 ст.276 КПК, оскільки в них вказані зміст підозри та правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність.

Апеляційний суд звертає увагу, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини відповідно до висунутої підозри, зокрема наявності в його діях суб`єктивної та об`єктивної сторони інкримінованих йому кримінальних правопорушень, в якому вказані елементи складу злочину можуть виявитися вирішальними для висновку про наявність в діях особи складу злочину, не можуть бути оцінені слідчим суддею та судом апеляційної інстанції на стадії розгляду скарги на повідомлення про підозру, оскільки ці обставини потребують ретельної та повної перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами в кримінальному провадженні під час судового розгляду обвинувального акта при прийнятті остаточного рішення по справі.

З огляду на наведене, доводи сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_8 не причетний до скоєння кримінальних правопорушень, на даний час є передчасними та мають бути перевірені в ході подальшого досудового розслідування та судового розгляду по суті обвинувачення.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, зокрема: воно складено уповноваженим слідчим; у ньому зазначено прізвище та посада вказаного слідчого, який здійснював повідомлення; анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце реєстрації та проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінальних правопорушень із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , у тому числі час, місце його вчинення; а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру. Крім того, у повідомленні про підозру ОСОБА_8 зазначені права підозрюваного, міститься підпис слідчого, який здійснив повідомлення, та прокурора яким було погоджено.

Підозра вручалася ОСОБА_8 , який в присутності захисника відмовився від підпису в повідомленні про підозру.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що стороною захисту не доведено наявності обставин, які свідчать про наявність підстав для скасування повідомлення про підозру від 12.05.2023 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру, оскільки матеріали кримінального провадження містять докази, які вказують на можливу причетність ОСОБА_8 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оцінка яким на предмет їх допустимості, належності та достатності для висновку про винуватість особи має бути надана судом за результатами досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Що стосується доводів підозрюваного ОСОБА_8 про наявність підстав для закриття кримінального провадження на стадії апеляційного розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.3 КПК досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Глава 24 КПК регулює питання щодо закінчення досудового розслідування, а також порядок та підстави продовження строку досудового розслідування. Зокрема, параграф 1 згаданої Глави регламентує форми закінчення досудового розслідування.

Статтею 284 КПК закріплено підстави, порядок та суб`єктів наділених правом на закриття кримінального провадження.

Системне тлумачення кримінальних процесуальних норм, передбачених статтями 283, 284 КПК, свідчить про те, що наразі без наявності на те підстав, апеляційний суд не наділений такими повноваженнями на закриття кримінального провадження, яке перебуває на стадії досудового розслідування.

Право обрати ту чи іншу форму закінчення досудового розслідування належить до виключних повноважень прокурора в кримінальному провадженні, та його реалізація відбувається у формі прийняття ним відповідного процесуального рішення. Закриття кримінального провадження є лише однією із форм закінчення досудового розслідування.

Закрити кримінальне провадження також наділений суд у випадках, чітко визначених ст.284 КПК.

Тобто, закриття кримінального провадження можливе лише в чітко визначених кримінальним процесуальним законодавством випадках, з дотриманням встановленого порядку, та певним колом процесуальних суб`єктів, наділених такими повноваженнями, з урахуванням стадії провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді та повідомлення про підозру, апеляційним судом не встановлено.

Оскільки доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.08.2023 року, якою залишено без задоволення скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення про його підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.109, ч.3 ст.109, ч.2 ст.436-2, ч.3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України в кримінальному проваджені №0000175 від 27.10.2021 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4