1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3813/23 1-кп/335/602/2023
04 липня 2023 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадженні за обвинуваченням
04 липня 2023 року прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 подано до суду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років. У зв`язку з цим, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_4 усвідомлюючи невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі, строком від семи до десяти років, залишаючись на волі спробує ухилитись від відповідальності та переховуватись від суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 ніде не працевлаштований, не має джерела доходу, вчинив кримінальне правопорушення проти власності, що свідчить про те, що залишаючись на волі ОСОБА_4 може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення з метою отримання доходу незаконним шляхом, що є ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням зазначеного, прокурор просить суд його клопотання задовольнити та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили розглянути клопотання на розсуд суду.
Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.03.2023 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11 травня 2023 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», з одночасним визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що становить сумі 107 360 грн.00 коп.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2023 у справі призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 10 травня 2023 року продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 08 липня 2023 р. включно в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2023 р.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 01 червня 2023 року призначеного судовий розгляд кримінального провадження.
Відповідно ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч. 1, ч.2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
Так, у кримінальному провадженні на даний час розпочато судовий розгляд та допитано обвинуваченого.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, та за яке законом передбачена можливість призначення покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання на досудовому розслідуванні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, не змінилися та продовжують існувати і на цей час.
Тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому, у сукупності із даними про його особу, з огляду на вірогідність того, що обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню та потерпілого, а також вчинити інше кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є неможливим та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України суд при вирішені питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є особою працездатного віку, разом з цим до затримання офіційно не працював, не одружений, дітей на утриманні не має, раніше неодноразово засуджений, що дає достатньо підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Крім того, у суду відсутні відомості про те, що обвинувачений за станом свого здоров`я не може перебувати у місці тримання під вартою, а міцність його соціальних зв`язків та наявність постійного місця проживання, поряд із встановленими судом обставинами щодо неодноразової судимості обвинуваченого ОСОБА_4 не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу
На думку суду, дані про особу обвинуваченого та наявність встановлених судом ризиків, у сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а також про те, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
На думку суду, обраний відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_4 не виходить за межі розумного строку.
Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду.
Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Крім того, як стверджує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справах «Ілійков проти Болгарії» та «Летельє проти Франції», Європейський суд з прав людини, зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим, на даний час, тримання обвинуваченого під вартою.
З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не відпали, і не встановлено обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу, у зв`язку з чим, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, на умовах визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 березня 2023 року, у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень 00 копійок, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки такий розмір застави буде достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 197, 202, 205, 331, 392 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01 вересня 2023 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» із застосування застави на умовах визначених ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 березня 2023 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 05 липня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1