КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001042 та зобов`язання вчинити певні дії.

Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, проте, вказана скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України,тому відмовила у відкритті провадження за скаргою.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просять її скасувати.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що ще 02.08.2021 року Шевченківський районний суд м. Києва зобов`язав уповноважену особу ДБР внести до ЄРДР їх заяву (повідомлення) від 12.07.2021 року, але її внесли слідчі ТУ ДБР м. Києва, в тому числі і слідчий ОСОБА_7 , щодо якого та інших і ________________________________________

Справа №11-сс/824/5427/2023 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ст. 304 КПК України Доповідач ОСОБА_1

мали відкрити це кримінальне провадження № 0001042 за ч. 1 ст. 367 КК України. Також дана правова кваліфікація невідповідна, так як слідчі ТУ ДБР м. Миколаєва та ТУ ДБР м. Києва не тільки допустили, як на їх думку, легку недбалість, а й свідомо усунули докази тяжкого злочину, які не підлягають доказуванню, так як мають документальне підтвердження.

Крім того, зазначають, що кримінальні провадження, які були відкриті за наявністю доказів тяжкого злочину і за рішенням судів неодноразово поновлювались, просто без розгляду закривались слідчими ТУ ДБР м. Миколаєва та ТУ ДБР м. Києва.

Тому, щоб в подальшому уникнути правопорушень з боку слідчих ТУ ДБР м. Миколаєва та ТУ ДБР м. Києва, вони просили директора ДБР відсторонити слідчого ОСОБА_7 від досудового розслідування кримінальних проваджень та сприяти, щоб цей тяжкий злочин розслідував підрозділ внутрішнього контролю, але він їм в цьому не посприяв.

За таких обставин, вважають, що судове рішення є незаконним, оскільки було грубо порушено кримінально-процесуальний та кримінальний закони та їх права, гарантовані Конституцією України, міжнародними договорами та іншими правовими актами, та свідомо не дотримано вимог ст.ст. 2, 7, 8, 9 КПК України.

Також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просять поновити їм строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що скарга розглянута без їх участі, оскільки їх не було повідомлено про розгляд даної справи, при цьому оскаржуване рішення суду вони не отримували, яке і досі їм не направлено.

Будучи повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, особи, які подали скаргу, та прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, при цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в апеляційній скарзі висловили прохання про її розгляд у їх відсутність, а прокурор про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду від нього не надійшло, тому апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, їх неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 і ОСОБА_6 і клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п'яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Пропущений строк, згідно положень ст. 399 КПК України, підлягає поновленню, якщо суд апеляційної інстанції, за заявою особи, знайде підстави для цього.

Враховуючи ті обставини, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року була постановлена без виклику сторін, а надані суду матеріали не містять відомостей про отримання ОСОБА_5 і ОСОБА_6 копії зазначеного рішення суду, колегія суддів погоджується з доводами апелянтів про поважність причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про незаконність і необґрунтованість постановленого слідчим суддею рішення, то колегія суддів враховує наступне.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме - можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

При цьому, за змістом вище вказаної норми закону, бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у нездійсненні певної процесуальної дії має місце у таких випадках: коли слідчий чи прокурор наділені обов`язком вчиняти певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом передбачено, що оскарженню в порядку ст. 303 КПК України підлягає не будь-яка бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, а лише та, яка полягає у нездійсненні певних процесуальних дій, строк виконання яких чітко визначений КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дії чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва звернулися ОСОБА_5 і ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001042, у якій просили: визнати злочинну бездіяльність свідомого усунення доказів тяжкого злочину, недотримання вимог ст.ст. 2, 7, 8, 9, 308 КПК України під час досудового розслідування; зобов`язати директора Державного бюро розслідувань передати кримінальні провадження до підрозділу внутрішнього контролю з метою подальшого уникнення правопорушень з боку слідчих ТУ ДБР м. Миколаєва та ТУ ДБР м. Києва; сприяти у відстороненні слідчого ОСОБА_7 від досудового розслідування; сприяти у витребуванні та долучені до кримінального провадження № 0001042 матеріалів кримінальних проваджень з доданими до них доказами з ТУ ДБР м. Миколаєва та ТУ ДБР м. Києва; змінити правову кваліфікацію кримінального провадження № 0001042 на ст. 255 КК України.

Отже, бездіяльність, про яку вказують у своїй скарзі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , виходить за межі положень ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки ті дії, які, на їх думку, мають вчинити службові особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, і не вчинили, не визначені чинним КПК України та не мають строку виконання.

Таким чином, оскільки зі змісту скарги ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не вбачається, що ними оскаржуються такі дії, бездіяльність чи рішення слідчого, які, відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути предметом розгляду слідчого судді, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону та слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою.

Будь-яких доводів на спростування висновків слідчого судді та які б переконливо доводили про оскарження ОСОБА_5 і ОСОБА_6 рішення, дій чи бездіяльності слідчого, які підлягають оскарженню в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, апеляційна скарга ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не містить.

Що стосується посилання апелянтів на оскарження ними бездіяльності щодо невідсторонення слідчого ОСОБА_7 від досудового розслідування кримінальних проваджень та передачі їх розслідування підрозділу внутрішнього контролю, то такі вимоги беззаперечно виходять за межі повноважень слідчого судді щодо розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, адже вирішення питання відсторонення від посади, як захід забезпечення кримінального провадження, здійснюється слідчим суддею за клопотанням прокурора чи слідчого за погодженням з прокурором і може бути здійснено виключно щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, а питання доручення розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану, належить до виключної компетенції Генерального прокурора (особи, яка виконує його обов`язки), керівника обласної прокуратури, їх перших заступників та заступників.

Також на узагальнені доводі скарги щодо недотримання вимог ст. 308 КПК України під час досудового розслідування тяжкого злочину, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне, що, згідно ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування прокурору вищого рівня, і лише рішення останнього про відмову в задоволенні такої скарги може бути оскаржено до слідчого судді (п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України), однак і таких даних та вимог ні у скарзі до слідчого судді, ні у поданій апеляційній скарзі, не міститься.

Тож за відсутності, як у скарзі, так і апеляційній скарзі, таких даних, які б свідчили про оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, або рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, чи рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків досудового розслідування, адже ні їх зміст, ні викладене у них прохання, не свідчать про подачу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до особи, уповноваженої здійснювати досудове розслідування, такого клопотання, яке б мало вирішуватись в порядку ст. 220 КПК України, та мало б наслідком прийняття рішення про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, чи прийняття прокурором рішення про відмову в задоволенні відповідної скарги на недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування, то твердження апелянтів про незаконність рішення слідчого судді є безпідставними.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 і ОСОБА_6 постановлена з дотриманням положень ст.ст. 303, 304 КПК України, а тому відсутні підстави для її скасування.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_5 і ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 червня 2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001042 та зобов`язання вчинити певні дії, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3