Провадження № 1-кс/127/5787/23
У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що сектором дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 19 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.05.2023 невідома особа, знаходячись поряд з супермаркетом «Грош», що за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька 47, шляхом обману, заволодів мобільним телефоном «One Plus 6», який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресю: АДРЕСА_1 .

Під час проведення огляду місця події 19.05.2023 в період часу з 16:42 год. по 16:58 год., за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова 4, в службовому кабінеті (кімната прийому громадян), у громадянина ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_2 вилучено: мобільний телефон «One Plus 6» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою: НОМЕР_3 , який поміщено до прозорого поліетиленового пакету, скріпленого підписами понятих та дізнавача.

Арешт вказаного майна, яке вже вилучене, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

На підставі вищевикладеного, дізнавач звернувся до суду з даним клопотанням та просив його задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак 23.05.2023 звернулась до суду із заявою про розгляд клопотання у її відсутність, у якій також зазначила про те, що вказане клопотання остання підтримує в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання також не з`явився, однак як зазначено у заяві дізнавача ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду клопотання власник повідомлявся дізнавачем завчасно та належним чином.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що сектором дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 19 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000217, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.05.2023 невідома особа, знаходячись поряд з супермаркетом «Грош», що за адресою: м. Вінниця, вул. Келецька 47, шляхом обману, заволоділа мобільним телефоном «One Plus 6», який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресю: АДРЕСА_1 .

Під час проведення огляду місця події 19.05.2023 в період часу з 16:42 год. по 16:58 год., за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова 4, в службовому кабінеті (кімната прийому громадян), у громадянина ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_2 вилучено: мобільний телефон «One Plus 6» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою: НОМЕР_3 , який поміщено до прозорого поліетиленового пакету, скріпленого підписами понятих та дізнавача.

Наведеніобставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000217 від 20.05.202, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.05.2023, протоколом огляду місця події від 19.05.2023, протоколом допиту свідка від 14.05.2023.

Постановою дізнавача від 20.06.2022 тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дані речі слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на мобільний телефон «One Plus 6» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою: НОМЕР_3 , який поміщено до прозорого поліетиленового пакету, скріпленого підписами понятих та дізнавача, який вилучено у громадянина ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , в службовому кабінеті (кімната прийому громадян).

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого дізнавача сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого дізнавача сектору дізнання Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя