печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейтіем» на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 31.03.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000112 від 22.02.2023, -

ВСТАНОВИВ:

05.05.2023 до провадженні слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Ейтіем» на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 31.03.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000112 від 22.02.2023.

Як вбачається із скарги та долучених до неї матеріалів, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000112 за ч. 1 ст. 367 КК України.

31.03.2023 слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 було прийнято рішення про відмову ТОВ «Ейтіем» у визнанні потерпілим.

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що рішення про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000112 є таким, що не ґрунтується на законі. В даному випадку під час проведення досудового розслідування, а саме, при прийнятті рішення про відмову у визнанні потерпілим замість рішення про відмову у задоволенні клопотання, з боку слідчого ОСОБА_4 мали місце неповнота і необ`єктивність проведення процесуальних дій.

Фактично в оскаржуваній постанові слідчого ОСОБА_4 від 31.03.2023 не наведено жодних очевидних та достатніх підстав вважати, що немає правових підстав для розгляду клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

Прийняття необґрунтованого рішення про відмову у визнанні потерпілим замість рішення про відмову у задоволенні клопотання говорить лише про ймовірну упередженість з боку слідчого по відношенню до потерпілої сторони і реальне небажання ним повно і об`єктивно здійснювати досудове розслідування та повідомляти особам про підозру.

30.11.2022 представник ТОВ «Ейтіем» надіслав до Державного бюро розслідувань заяву про вчинення кримінального правопорушення.

В цій заяві мова йшла про вчинення службовими особами ГУ НП у м. Києві, Національної поліції України, Київської міської прокуратури, Офісу Генерального прокурора кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України.

Внаслідок неправомірних дій вказаних осіб, через втрату майна ТОВ «Ейтіем», останній було завдано істотну шкоду.

22.02.2023 було зареєстровано кримінальне провадження № 0000112 за ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України.

09.03.2023 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві було подано клопотання про проведення слідчих і процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000112.

16.03.2023 слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 повідомив про те, що вказане клопотання не підлягає задоволенню та розгляду.

30.03.2023 до ТУ ДБР у м. Києві було подано клопотання про надання копії постанови про відмову у визнанні потерпілим.

Постанову про відмову у визнанні потерпілим від 31.03.2023 було отримано 21.04.2023.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, посилаючись на викладені в ній доводи. Зазначивши, що оскаржувані постанови про відмову у визнанні потерпілим безпосередньо суперечить закону, а тому просили оскаржувані постанову скасувати в повному обсязі.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим його розгляд у відсутність преставника Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві. При цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію адвоката, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовим розглядом вставлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000112 за ч. 1 ст. 367 КК України.

09.03.2023 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві було подано клопотання про проведення слідчих і процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000112.

Постанову про відмову у визнанні потерпілим від 31.03.2023 було отримано 21.04.2023.

16.03.2023 слідчий першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 повідомив про те, що вказане клопотання не підлягає задоволенню та розгляду.

30.03.2023 до ТУ ДБР у м. Києві було подано клопотання про надання копії постанови про відмову у визнанні потерпілим.

Сторона захисту вважає, що вказане рішення у формі постанови є незаконним, невмотивованим та безпідставним, прийнятим із порушенням норм чинного Кримінального процесуального кодексу України з таких підстав.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Аргументуючи рішення слідчий вказав, що на виконання постанови заступника Генерального прокурора ОСОБА_5 від 29.09.2021 про визнання підслідності за Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, слідчими СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві матеріали кримінального провадження № 0011851 від 31.12.2014 скеровані до Київської міської прокуратури для передачі за підслідністю.

Водночас, 30.06.2022 прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Офісу Генерального прокурора підслідністю у вказаному кримінальному провадженні визначена за детективами Національного антикорупційного бюро України.

Таким чином, досудове розслідування на даний час триває, вживаються заходи щодо встановлення кола осіб, ймовірно причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, на даному етапі досудове розслідування не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями службових осіб Оболонського УП ГУНП у м. Києві та спричинення будь-якої шкоди ТОВ «Ейтіем» або адвокату ОСОБА_3 .

Проте, слідчий суддя з висновками слідчого у постанові від 31.03.2023 не погоджується, виходячи з наступного.

В заяві представника ТОВ «Ейтіем» адвоката ОСОБА_3 зазначений виклад обставин, який дає підстави вважати про наявність завданих збитків даному товариству.

Згідно положень ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Поряд з цим, згідно із ч. 4 ст. 55 КПК України, потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий, дізнавач або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, аналізуючи клопотання, подане скаржником та постанову за результатами розгляду даного клопотання, слідчим суддею встановлено, що в постанові слідчого від 31.03.2023 не охоплено всі питання, які були винесені на його розгляд.

Вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Отже, оскаржувана постанова слідчого від 31.03.2023, не відповідає вимогам, встановленим ч. 5 ст. 110 КПК України, є невмотивованою, а відтак підлягає скасуванню.

За викладених обставин, в силу принципу змагальності сторін, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави слідчому судді дійти висновку про вмотивованість рішення слідчого, а відтак слідчий суддя вважає що таких не має, та як наслідок вважає за необхідне скасувати постанову від 31.03.2023.

Керуючись ст. ст. 55, 303-304, 307, 309, КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Ейтіем» на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 31.03.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000112 від 22.02.2023 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 31.03.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000112 від 22.02.2023.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 або іншу уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000112 від 22.02.2023, виконати вимоги ст. 220 КПК України, а саме: повторно розглянути клопотання від 09.03.2023 про проведення слідчих і процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000112

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1