УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року

м. Київ

Справа № 461/1302/17

Провадження № 51 - 3397 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023 року,

встановив:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного ОСОБА_4 , до 26 березня 2017 року (до шести місяців) в межах продовженого строку досудового розслідування кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, п.п. 1,5, 11,12 ч.2 ст.115 КК України, без визначення розміру застави.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2017 року повернуто на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023 року, якою повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2017 року та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. В обґрунтування своїх вимог засуджений указує на те, що ухвала апеляційного суду від 02 травня 2023 року є незаконною та порушує його конституційне право на оскарження рішення суду, яке не передбачене нормами процесуального закону, а тому і не може мати встановленого строку на оскарження.

Відповідно до ст. 370, ст. 418 ч. 2, ст. 419 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Відповідно до ст. 395 ч. 2 п. 11 , ч. 3 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Апеляційна скарга повертається, якщо: особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк; апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу; апеляційна скарга не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (ст. 399 ч. 3 КПК України).

З копії ухвали апеляційного суду вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного ОСОБА_4 , до 26 березня 2017 року (до шести місяців) в межах продовженого строку досудового розслідування кримінального правопорушення, без визначення розміру застави. Судом апеляційної інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_4 та його захисник - ОСОБА_6 були присутні у судовому засіданні під час постановлення ухвали слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2017 року. ОСОБА_4 отримав зазначену ухвалу суду, в якій судом зазначено порядок та строк її оскарження, проте обвинувачений звернувся з апеляційною скаргою 28 квітня 2023 року, тобто більш ніж через 6 років, та не порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, як вбачається з матеріалів провадження, суд апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційна скарга на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2017 року, подана поза межами строку на апеляційне оскарження і питання про поновлення строку не порушується, дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги відповідно до ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України, мотивувавши його.

Повернення касаційної скарги не позбавляє ОСОБА_4 права повторного звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням причин, які перешкодили подати апеляційну скаргу у передбачений законом строк та які, на думку особи, є поважними.

Пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК України передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023 року .

Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 2 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3