У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2023 Справа №607/6945/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000029 від 22.03.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, фізична особа підприємець, має на утриманні 2 малолітніх дітей, не депутата, не адвоката, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів із визначенням застави понад 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що групою слідчих СУ Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000029 від 22.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2023 ОСОБА_4 при розмові із ОСОБА_7 дізнався про те, що останній, в порушення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», має намір незаконно виїхати за межі України на тимчасові роботи. В цей час у ОСОБА_4 , який достовірно знав про встановлені на період воєнного стану правила перетину державного кордону України, виник злочинний умисел, направлений на організацію в незаконному переправленні ОСОБА_7 через державний кордон України.

Надалі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що реалізувати свій злочинний намір самостійно він не у змозі, оскільки не є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом, та не може самостійно подати заявку, зокрема, внести інформацію до відповідної інформаційної системи «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, про те, що ОСОБА_7 є водієм транспортного засобу, вирішив діяти від імені ОСОБА_8 , який є фізичною особою підприємцем і має ліцензію на міжнародні перевезення пасажирів легковими автомобілями, який не був обізнаний у злочинному намірі ОСОБА_4

24.03.2023 та 03.04.2023 ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на особисте збагачення, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_7 6500 доларів США за організацію незаконного перетину ОСОБА_7 державного кордону України. При цьому, 29.03.2023 ОСОБА_8 оформив на ім`я ОСОБА_7 довіреність на право останньому перетинати кордон України на належному ОСОБА_8 автомобілі марки Mercedes-Benz Sprinter.

На підставі зібраних доказів 18.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З врахуванням вищенаведеного, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, запобігання можливому його переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду; знищенню, переховуванню або спотворенню будьякої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконному впливу на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином; вчиненню іншого кримінального правопорушення, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб із визначенням застави, так як жоден із м`якших запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, у ньому наведених, та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечили щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник зазначив, що підозра саме за ч. 3 статті 332 КК України є не обґрунтованою, ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України не доведені. Проте, якщо слідчий суддя дійде висновку, що підозра обґрунтована, просив застосувати до підозрюваного домашній арешт у нічний час доби, що також забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. При застосуванні запобіжного заходу просив врахувати, що підозрюваний одружений, до кримінальної відповідальності раніше ніколи не притягувався, має постійне місце проживання, на утриманні двоє малолітніх дітей. Також, у нього є матір пенсійного віку. Підозрюваний є підприємцем. Окрім того, він не був затриманий, з`являється на усі виклики слідчого та слідчого судді.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливості застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт у нічну пору доби, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000029 від 22.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

18.04.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Дані обставини підтверджені: заявою ОСОБА_9 від 22.03.2023 про притягнення ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23.03.2023; протоколом контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 24.03.2023; протоколом за результатами проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 05.04.2023; повним витягом з Єдиного реєстру довіреностей від 04.04.2023; витягом з ЄДРЮОФОП та ГФ від 05.04.2023 щодо ФОП ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.04.2023; листом Відділу кримінального аналізу кримінальної поліції ГУНП В Тернопільській області від 07.04.2023 із додатками.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будьяку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому, суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він є підприємцем, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ( ІНФОРМАЦІЯ_2 і ІНФОРМАЦІЯ_3 ), має матір пенсіонера, раніше не судимий, у даному кримінальному провадженні не затримувався, з`являвся на виклики слідчого судді 19.04.2023 (розгляд заяви слідчого судді про самовідвід), 20.04.2023 (розгляд даного клопотання, однак у зв`язку із відсутністю адвоката відкладено на наступний день) та 21 квітня 2023 року.

Слідчий суддя погоджується з твердженням прокурора щодо потенційної наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які наведені ним у клопотанні. Проте, з огляду на процесуальну поведінку підозрюваного, який не був затриманий та перебував без запобіжного заходу з моменту оголошення про підозру 18.04.2023 до цього часу і з`являвся на виклики до слідчого судді, міцні соціальні зв`язки, не судимість, відсутність застосування у минулому запобіжних заходів, відсутність повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, наявність у нього роботи (підприємець), ймовірність цих ризиків є невисокою. Прокурором не доведено, а лише припущено, що запобігти цим ризикам можливо лише за допомогою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, сам по собі факт інкримінування підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність більш м`якого запобіжного заходу, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме, тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбачених статтею 177 КПК України, даних про особу підозрюваного, а також враховуючи те, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, ніж тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя дійшов до переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; здати на зберігання до Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження №0000029 від 22.03.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло за місцем проживання по АДРЕСА_1 в період доби з 23 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2)не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватись від спілкування із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8

5)здати на зберігання до Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 18.06.2023.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для забезпечення контролю виконання надіслати органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 26.04.2023 о 11 год. 00 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1