Провадження №11-сс/801/279/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 6 травня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар Вінницької області, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 гривень,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначення йому застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя задовольнив його.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого або зменшити розмір застави до мінімального розміру 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також вказує на порушення КПК України при затриманні підозрюваного, а саме, ОСОБА_7 був незаконно затриманий майже за п`ять годин до складання протоколу, до нього було застосовано фізичну силу. Окрім цього, вважає визначеним слідчим суддею розмір застави непомірним для підозрюваного, з майнового стану ОСОБА_7 не вбачається доказів отримання ним доходу, відсутні дані про наявність у його власності цінного майна чи інших активів, він має на утриманні дружину, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за їх дитиною та матеріально допомагає їм, також у зв`язку з наявністю хвороби у підозрюваного він потребує майнових витрат на купівлю ліків та проведення медичних обстежень.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти її задоволення, наполягаючи на залишенні судового рішення без зміни, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Задовольняючи погоджене з прокурором клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

В даному випадку, ОСОБА_7 пред`явлено підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Вказану підозру орган досудового розслідування обґрунтував достатніми доказами, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з кримінальними правопорушеннями і які були зібрані під час досудового розслідування.

Отже, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_7 з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 307 КК України, та які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що останній міг його вчинити, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 наявна та не суперечить висновкам, викладених у рішеннях ЄСПЛ.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності.

Доводи захисника про незаконне затримання підозрюваного та порушення слідчим ст. 208 КПК України можуть бути предметом оскарження в порядку ст. 206 КПК України щодо підстав затримання особи або при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, а також можуть бути предметом судового розгляду в подальшому, зокрема при оцінці доказів, отриманих під час затримання підозрюваного.

Також колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчать про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, знаючи їх анкетні дані, продовжити свою протиправну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Крім того, слідчий суддя у відповідності до ст. 178 КПК України врахував тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років з конфіскацією майна, те, що в силу ст. 89 КК України він раніше не судимий, у нього відсутнє постійне місце роботи та джерела доходів. Також з матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_7 одружений та має малолітню дитину.

Разом з тим наявність у підозрюваного сім`ї не може саме по собі свідчити про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного лише найсуворішого запобіжного заходу, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки, з чим погоджується колегія суддів.

Щодо обґрунтування захисника в апеляційній скарзі про зменшення розміру застави, то вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчим суддею вірно визначений розмір застави, ним враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо визначення розміру застави в межах завданих кримінальним правопорушенням матеріальних збитків в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 гривень, який є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, є здатним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 6 травня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з одночасним визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 гривень, без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4