КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2023 задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Броварського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 28.08.2023, та визначено утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_7 розмір застави у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400 гривень, та покладено на нього, у разі внесення застави, обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи.

_____________________________________________________________________________

Справа № 361/5341/23 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4440/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора Броварської окружної прокуратури в Київській області ОСОБА_5 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 28.08.2023, із утриманням його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, без права внесення застави.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор вказувала на те, що оскаржувана ухвала в частині визначення розміру застави є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, що підтверджується долученими до клопотання слідчого матеріалами.

Слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому йому неможливо визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Апелянт звертала увагу на те, що підозрюваний вчинив насильство по відношенню до неповнолітнього потерпілого, зокрема психологічний тиск спрямований на слабких або тих, хто не може чинити опір.

Крім того, інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення посягає на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків та знаходиться в явній суперечності з існуючими у суспільстві традиціями, а також завдає шкоди моральному вихованню людей, особливо неповнолітніх, які знаходяться у безпорадному стані, що призводить до деформації моральних уявлень та понять про сексуальні відносини між людьми, діючи в порушення вимог «Конвенції ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства», ратифікованої 20.06.2012, та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2023.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження №0002191 від 28.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Згідно даних протоколу затримання, 28.06.2023 о 22 год. 24 хв. ОСОБА_7 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

29.06.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаного із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого іншого предмета, без добровільної згоди неповнолітньої особи (згвалтування), з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 152 КК України.

30.06.2023 слідчий слідчого відділу Броварського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області із клопотанням, погодженим прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , в якому просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30.06.2023 задоволено клопотання слідчого, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 28.08.2023, із визначенням застави у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400 гривень, та покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Крім того, слідчим доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Крім того, висновок слідчого судді щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не оскаржується і прокурором в апеляційній скарзі.

При цьому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, процесуальну поведінку підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про можливість визначення йому застави у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400 гривень, з покладенням на нього, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, а тому йому неможливо визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, не грунтується на вимогах закону.

Так, як убачається із аналізу положень ч. 4 ст. 183 КПК України, можливість слідчого судді не визначати розмір застави у визначених цією нормою випадках, є правом слідчого судді, а не його обов`язком, а тому доводи апелянта у цій частині не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Доводи, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення та тяжкості покарання за вказаний злочин, враховані слідчим суддею при визначенні підозрюваному розміру застави одночасно із застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінального правопорушення, та підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не убачає.

Доказів недостатності застосованого підозрюваному запобіжного заходу для виконання покладених на нього обов`язків, прокурором не надано.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3