Справа № 461/7737/23
Провадження № 1-кс/461/5114/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.11.2017 року у межах кримінального провадження № 0000317 від 10 жовтня 2017 року.

Клопотання вмотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.11.2017 року у межах кримінального провадження № 0000317 від 10 жовтня 2017 року задоволено клопотання слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про арешт майна. Накладено арешт на на земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0046, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0552 га, для ведення особистого селянського господарства, що перебуває у приватній власності ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_1 ).

Заявник вказує, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.03.2018 року клопотання про скасування арешту майна повернуто у зв`язку з тим, що при закритті кримінального провадження, скасування арешту майна відноситься до компетенції прокурора. 21.08.2023 року заявник звернулася до Галицької окружної прокуратури з клопотанням про скасування арешту майна. 04.09.2023 року останній була надана відповідь № 14.50/80-149-22 про те, що кримінальне провадження № 0000317 від 10.10.2017 року перебуває на стадії досудового розслідування.

Тому просить задовольнити клопотання та скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.11.2017 року у межах кримінального провадження № 0000317 від 10 жовтня 2017 року на земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0046, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0552 га, для ведення особистого селянського господарства, що перебуває у приватній власності ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_1 ).

Заявникв судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом скерування смс-повідомлення, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 18.09.2023 року.

Прокурор у судовому засіданні заперечив щодо скасування арешту майна, так як здійснюється досудове розслідування, кримінальне провадження не закрито.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.11.2017 року у межах кримінального провадження № 0000317 від 10 жовтня 2017 року задоволено клопотання слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про арешт майна. Накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0036, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, перебуває у приватній власності ОСОБА_6 (і.п.н. НОМЕР_2 );

-земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0037, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,06 га, для ведення садівництва, перебуває у приватній власності ОСОБА_7 (і.п.н. НОМЕР_3 );

-земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0038, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, перебуває у приватній власності ОСОБА_8 (і.п.н. НОМЕР_4 );

-земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0039, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0732 га, для індивідуального садівництва, перебуває у приватній власності ОСОБА_9 (і.п.н. НОМЕР_5 );

-земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0040, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,06 га, землі сільськогосподарського призначення, для ведення садівництва, перебуває у приватній власності ОСОБА_10 (і.п.н. НОМЕР_6 );

-земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0041, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, перебуває у приватній власності ОСОБА_11 (і.п.н. НОМЕР_7 )

-земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0042, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, перебуває у приватній власності ОСОБА_12 (і.п.н. НОМЕР_8 );

-земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0043, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,06 га, для індивідуального садівництва, перебуває у приватній власності ОСОБА_13 (і.п.н. НОМЕР_9 );

-земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0044, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,052 га, для індивідуального садівництва, перебуває у приватній власності ОСОБА_14 (і.п.н. НОМЕР_10 );

-земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0045, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0551 га, для ведення особистого селянського господарства, перебуває у приватній власності ОСОБА_15 (і.п.н. НОМЕР_11 );

-земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0046, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0552 га, для ведення особистого селянського господарства, перебуває у приватній власності ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_1 );

-земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0047, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0785 га, для індивідуального садівництва, перебуває у приватній власності ОСОБА_16 (і.п.н. НОМЕР_12 );

-земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0048, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0978 га, для індивідуального садівництва, перебуває у приватній власності ОСОБА_17 (і.п.н. НОМЕР_13 );

земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0049, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0609 га, для індивідуального садівництва, перебуває у приватній власності ОСОБА_17 (і.п.н. НОМЕР_13 ).

Згідно з листом Галицької окружної прокуратури № 14.50/80-149-22 від 21.08.2023 року слідчим відділом Львівського районного управління поліції № 1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000317 від 10 жовтня 2017 року, рішення про закриття кримінального провадження на даний час не прийнято.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт на земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0046, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0552 га, для ведення особистого селянського господарства накладено з метою недопущення подальшого відчуження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває більше п`яти років (з жовтня 2017 року), тобто триває невиправдано тривалий час, але жодній особі не пред`явлено повідомлення про підозру.

Стороною обвинувачення не надано суду доказів щодо необхідності у продовженні накладеного арешту.

Через такі дії слідчих органів власник майна тривалий час не може користуватись власною земельною ділянкою.

Слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчий мав можливість та достатній час для проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій з вищезазначеню земельною ділянкою.

Особливість земельних ділянок в тому, що вони нікуди не подінуться, вони нерухомі. Їх можна тільки дещо пошкодити. Навіть якщо вони відчужені, поділені чи об`єднані - вони залишаються на тому самому місці, в тому самому стані. Їх можна оглянути в будь-який момент, в тому числі з експертами та спеціалістами. В будь-який момент можна провести експертизи земельних ділянок для визначення їх ціни, тощо. Всі експертизи можна провести без накладення арешту.

Стан земельної ділянки, її розмір, вартість, тощо зафіксовані в держгеокадастрі, у відповідних документах. Можливе кримінальне правопорушення зафіксовано в протоколах огляду, фото, тощо, що разом з документами з держгеокадастру і наявною в натурі земельною ділянкою є достатнім для проведення будь-яких експертиз щодо земельної ділянки.

Арешт майна згідно з ст. 131 КПК України є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

В ч.ч. 4-5 ст. 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з Конституцією УкраїнитаЗаконом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особамаєправомирноволодіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна,інакше як в інтересах суспільства іна умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людинизабороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слідчий суддя прийшов до переконання, що з врахуванням вищеперелічених обставин потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Тому з врахуванням конкретних обставин, враховуючи принцип розумності та пропорційності, з врахуванням потреб досудового розслідування, суд вважає можливим скасувати арешт в частині заборони користуватись вищезазначеною ділянкою. При цьому буде збережена мета арешту земельної ділянки, зазначена в ухвалі слідчого судді про арешт (недопущення подальшого відчуження). Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права особи і за таких обставин може продовжуватись виконання завдання для виконання якого слідчий звертався з клопотанням про накладення арешту.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 369, 376, 131, 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.11.2017 року у справі 461/7785/17 (№ 1кс/461/8212/17) у межах кримінального провадження № 0000317 від 10 жовтня 2017 року, в частині заборони користування земельною ділянкою кадастровий номер :07:001:0046, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0552 га, для ведення особистого селянського господарства, що перебуває у приватній власності ОСОБА_4 (і.п.н. НОМЕР_1 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1