Справа № 559/1734/23
Провадження № 1-кп/559/172/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000281 від 10.05.2023 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Роудніца на Лабе, Республіка Чехія, українець, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий АДРЕСА_2 , раніше судимий,

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, 08.05.2023, близько 13:00, перебуваючи в будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , без передбаченого дозволу власника, шляхом підбору ключа, проник в закриту кімнату вказаного будинку, де скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, умисно, таємно, повторно здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 1600 гривень, які зберігалися в кишені жіночого светра вітальної кімнати та належали потерпілій ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_4 непомітно залишив будинок, перевів викрадене майно у своє протиправне володіння та отримав можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому визнав та повідомив, що дійсно проник у кімнату, в яку не мав доступу, шляхом підбору ключів, і в кишені светра взяв кошти в розмірі 1600 грн, що потерпіла отримала в якості пенсії.

Потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти застосування ст. 349 КПК України під час судового розгляду. При обрані міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, а здійснити розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями таємно викрав чуже майно (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не працює, не є інвалідом, раніше судимий. В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено. З урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного кримінального правопорушення, який розкаявся у вчиненому, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, покладаючи на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Судові витрати на залучення експерта для проведення експертизи у сумі 3824 грн стягнути з обвинуваченого.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено, запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши на нього наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертизи в розмірі 3824 (три тисячі вісімсот двадцять чотири) гривні в дохід держави.

Речові докази: 160 грн вважати повернутими ОСОБА_5 ;

сліди пальців рук та дактилокарту ОСОБА_4 - знищити.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду та дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1