Справа №385/1126/21
Провадження №1-кп/385/7/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2023 року колегія суддів Гайворонського районного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Гайворон Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 29.07.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню-спеціальну освіту, неодруженого, не працюючого, не маючого на утриманні малолітніх та осіб похилого віку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 30.10.2015 року Апеляційним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 3 ст. 187 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі. 26.06.2020 звільнений по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Гайворонського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

26.04.2023 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк, що не перевищує шістдесят днів з часу прийняття судом відповідного рішення. Дане клопотання мотивується тим, що Гайворонським районним судом Кіровоградської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0000171 від 29.07.2021 року (справа № 385/1126/21), у якому відповідно до зміненого обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, за наступних обставин: 29.07.2021 року близько 11 год. 15 хв. ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій та маючи непогашену судимість, діючи відкрито, умисно та протиправно, з корисливих мотивів, через вхідні двері, які не були замкнені на запірні пристрої, незаконно проник до житлового приміщення літньої кухні, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

Перебуваючи в середині зазначеного житлового приміщення ОСОБА_10 , побачивши сидячу на ліжку особу похилого віку ОСОБА_9 , невідкладно реалізуючи свій злочинний корисливий намір, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої з метою безперешкодного заволодіння ним грошовими коштами та майном, подолання можливого опору з її боку, недопущення її криків на допомогу. З цією метою, ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосував насильство, небезпечне для життя і здоров`я потерпілої, схопивши своєї правою рукою за шию ОСОБА_9 , почав здушувати, обмежуючи доступ повітря, тим самим викликавши в останньої реальні побоювання за своє життя, з урахуванням раніше відомих їй даних про нього, якого впізнала, перебування в будинку наодинці, свій похилий вік та його значну фізичну перевагу. Утримуючи в зазначений спосіб потерпілу, одночасно ОСОБА_10 словесно в підвищеному тоні висловлював до неї вимоги щодо передачі йому грошових коштів, із застосуванням ненормативної лексики. В цей момент, під час здійснення нападу ОСОБА_11 стосовно ОСОБА_9 до будинку зайшла її невістка - ОСОБА_7 , яка побачивши протиправні дії останнього, та взявши до рук телефон марки «EXPLAY» модель: Explay А240, серійний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, належний ОСОБА_9 та який мала у користуванні при собі, намагалась здійснити дзвінок про допомогу. Однак ОСОБА_10 , діючи з єдиним корисливим наміром, зрозумівши відсутність грошових коштів чи іншого цінного майна поряд з ОСОБА_9 , залишив останню та раптово підбіг до ОСОБА_7 , вихопивши в неї з рук мобільний телефон марки «EXPLAY», відкрито заволодівши ним, після чого з ним залишив приміщення, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 300 грн.

В ході нового судового розгляду колегією суддів Гайворонського районного суду допитано потерпілих, свідка ОСОБА_12 , досліджено письмові та речові докази.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_13 під час досудового розслідування та судового розгляду застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який наразі триває та строк дії якого продовжено до 14 травня 2023 року включно відповідно до ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16.03.2023року.

Наступне судове засідання призначено на 26.04.2023 року, однак наявні об`єктивні обставини, які унеможливлюють завершити судовий розгляд до спливу запобіжного заходу. Зокрема, продовжується допит свідків, а також нових свідків заявлено стороною захисту (обвинуваченим), що потребує значного процесуального часу.

Водночас слід зауважити, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені раніше та враховано при прийнятті попередніх рішень Гайворонським районним судом щодо обрання та продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_13 не зменшилися, не перестали існувати, й надалі виправдовують подальше тримання під вартою. Водночас застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження наявних ризиків.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, що розслідуються у цьому кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_5 та пов`язане з цим очікування можливого суворого покарання, нагальну потребу в обмеженні обвинуваченого у можливості спілкування з потерпілими у цьому кримінальному провадженні та свідками з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті, вважає, що наявні підстави визнати суду спроможними заявлені раніше ризики, які не зменшились, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Однією з обставин, яка має враховуватись судом при оцінці ризику переховування, є суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною.

Окрім того, численні клопотання обвинуваченого є однією з обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду у даному кримінальному провадженні. Враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином та у разі визнання підозрюваного винуватим йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, немає міцних соціальних зв`язків, його вік, вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти існуючим ризикам.

Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 . Лише такий запобіжний захід як тримання під вартою спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, підтримала в повному обсязі з підстав зазначених у ньому та просить його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно нього вказавши, що дане клопотання невмотивоване та необґрунтоване, прокурор не навів жодного доводу наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, є лише її припущення. Немає ніяких фактів, що він може впливати на свідків та переховуватись від суду. Має сталі соціальні зв`язки зі своїм батьком. У зв`язку з викладеним вважає, що відносно нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_8 , просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , вказавши, що немає обґрунтованої підозри, що ОСОБА_5 причетний до вчинення даного кримінального правопорушення. Вважає за можливе обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, якщо ж буде застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, просить визначити розмір застави.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.08.2021 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 03.10.2021 року включно та який в подальшому ухвалами суду неодноразово продовжувався, в останнє ухвалою суду від 16.03.2023 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів, а саме до 14 травня 2023 року, включно.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 судом враховано наступне.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 05.08.2021 року. Загальний строк перебування обвинуваченого під вартою не є довготривалим і таким, що перебуває поза межами розумного.

13.01.2023 року прокурором в судовому засіданні подано змінений обвинувальний акт від 12.01.2023 року згідно якого ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який прийняти судом та долучений до матеріалів справи.

Після подачі прокурором зміненого обвинувального акту обвинувачений та захисник обвинуваченого 13.01.2023 року в судовому засіданні заявили клопотання про колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів. Ухвалою суду від 13.01.2023 року дане клопотання задоволено та матеріали кримінального провадження передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу для визначення колегіального складу суду у складі трьох суддів.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 19.01.2023 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 10 ст. 35 КПК України після зміни складу суду розгляд кримінального провадження починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відноситься до категорії особливо тяжких, умисних, корисливих. Покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, законного джерела доходу та засобів для проживання не має, неодружений, утриманців не має, тобто не має сталих соціальних зв`язків, які б спонукали його до виправлення та соціалізації в суспільстві.

ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, відбув покарання у виді позбавлення волі на сім років у 2020 році, але вже у 2021 році знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Сукупно вказане свідчить про схильність обвинуваченого ОСОБА_5 до протиправної, асоціальної поведінки, до вчинення кримінальних правопорушень, про його нехтування принципу мирного володіння майном, зважаючи на безробіття та відсутність сталого джерела доходу, до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, і в цілому, про небажання стати на шлях виправлення, соціалізації у суспільстві, підвищену суспільну небезпечність.

Враховуючи, що розгляд даного кримінального провадження розпочався спочатку, свідки ще не допитані під час судового слідства та мають допитуватись. Обвинувачений ОСОБА_5 будучи під вартою, під час судового слідства, в судовому засіданні, намагається чинити тиск на потерпілу та свідків, про що останні вказували суду. Крім того, речовий доказ поліцією переданий на відповідальне зберігання потерпілій, яка виказує побоювання обвинуваченого через його агресивну поведінку.

Відтак, беручи до уваги наведені обставини, є підстави вважати наявними ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення нового кримінального правопорушення, знищення, схову або спотворення речового доказу, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Тому, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч. 2 ст. 183 КПК України.

Колегія суддів вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину з застосуванням насильства, колегія суддів вважає правильним не визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 193-194, 196-197, 205, 331, 395 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів, а саме до 24 червня 2023 року, включно.

Копію ухвали вручити прокурору, та направити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3