Справа № 199/5069/23
УХВАЛА

Іменем України

11 липня 2023 року місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №1 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000725, відомості про яке 13.06.2023 р. зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні №0000725, відомості про яке 13.06.2023 р. зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 12.06.2023 до відділення поліції № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що ОСОБА_5 , шахрайським шляхом, незаконно заволодів квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала її матері ОСОБА_6 .

Так, в ході допиту потерпілої ОСОБА_4 , було встановлено, що вона є спадкоємицею нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 , бо належала її матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Мати померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті матері відкрилася спадщина, на квартиру АДРЕСА_2 . У встановлений законом строк ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , з заявою про прийняття спадщини.

Після поховання матері потерпіла дізналася від сусідів, про те, що її мати ОСОБА_6 судилася з сусідом за квартиру. Звернувшись до адвоката, вона з`ясувала, що мама укладала договір довічного утримання з сусідом ОСОБА_5 , а потім звернулася до суду, щоб його розірвати, так як ОСОБА_5 не виконував свої обов`язки за договором.

Потерпіла ОСОБА_4 , звернулася до суду і отримала рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2022 poкy по цивільній справі №199/3787/22 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , про розірвання договору довічного утримання. Згідно даного рішення, відповідач ОСОБА_5 , визнав позов, тому позовні вимоги мами - ОСОБА_6 були повністю задоволені, і договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , розірваний.

Також, даним рішенням повернуто у власність ОСОБА_9 , майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , та скасовано державну реєстрацію обтяження нерухомого майна. Вищевказане рішення суду про розірвання договору довічного утримання набрало законної сили 01.12.2022 року.

Отримавши судове рішення потерпіла ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 з метою скасування державної реєстрації обтяження нерухомого майна, однак нотаріус повідомила, що скасувати державну реєстрацію обтяження нерухомого майна може той нотаріус, який реєстрував це обтяження. Вона намагалася зв`язатися з приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , однак з`ясувалося, що він припинив свою діяльність.

Також, потерпіла ОСОБА_4 , повідомила, що коли вона намагалася зареєструвати рішення суду, щодо зняття заборони, їй зателефонував ОСОБА_5 та став погрожувати, що квартира належить йому, і вимагати щоб вона залишила спроби прийняти цю квартиру у спадщину. Вона знову звернулася до адвоката, щоб вирішити це питання у судовому порядку. Адвокат зробила витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності і з`ясувалося, що 09.12.2022 року за договором дарування власницею квартири АДРЕСА_2 , вже є - ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_5 , незаконно, шахрайським шляхом після набрання чинності рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (01.12.2022) по справі №199/3787/22, про розірвання договору про довічне утримання, знаючи про те, що позов ОСОБА_6 задоволено і квартира АДРЕСА_2 , повернута у власність ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09.12.2022 року, незаконно відчужив цю квартиру шляхом укладення договору дарування посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_11 на користь громадянки ОСОБА_10 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , актуальна інформація про речове право, а саме, номер відомостей про речове право: 48721414, право власності від 19.12.2022, приватний нотаріус ОСОБА_11 , Дніпропетровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл., подані документи: договір дарування, серія та номер:755, виданий 09.12.2022, видавник приватний нотаріус ОСОБА_11 , розмір частки 1/1, власник ОСОБА_10 .

Відповідно до інформації про зміни обтяження, номер запису про обтяження:24631965, реєстрація обтяження01.02.2018 приватний нотаріус ОСОБА_8 , Дніпропетровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл., індексний номер рішення:39464339.

Припинення обтяження 09.12.2022, підстави: свідоцтво про смерть серія та номер НОМЕР_1 , виданий 30.11.2022, видавник: Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у міст і Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Відомості внесено: 09.12.2022 приватний нотаріус ОСОБА_11 , Дніпропетровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська обл., індексний номер рішення: 65728523.

У зв`язку з вищевикладеним, встановлено, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи про розірвання договору про довічне утримання предметом якого була квартира АДРЕСА_2 , та про те, що вказану квартиру повернуто у власність ОСОБА_9 , 09.12.2022, на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_6 , припинив обтяження та уклав договір дарування на вищевказану квартиру.

19.06.2023 року квартира АДРЕСА_2 , визнана речовим доказом в кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, клопотання підтримав, просив задовольнити та слухати клопотання за його відсутності, про що надав заяву.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на вищенаведене встановлений КПК України порядок передбачає накладення арешту виключно з метою, яка зазначена у ч. 2 ст. 170 КПК України, та судова процедура повинна гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з матеріалів, звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна слідчим зазначається, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених в ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Аналізуючи наведені вимоги закону, висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, містити мотиви прийнятого рішення.

Надана слідчому судді постанова від 19.06.2023 про визнання речовими доказами такий висновок не містить.

В розумінні вимог ст. 132 КПК України слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК). Крім того, ухвалою суду Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2023 року накладено заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2 , до закінчення розгляду справи по суті. Отже, задоволення клопотання не є доцільним, тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ч. 3 ст. 26, ст. 94, ч. 1 та ч. 2 ст. 110, п. 7 ч. 2 ст. 131, ст. 132, ст. 172, ч. 1 та ч. 2 ст. 173, ст.ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання СД ВП №1 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000725, відомості про яке 13.06.2023 р. зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - відмовити повністю.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

11.07.2023