Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4154/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2023

Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0000830 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча, українець, громадянина України, неодружений, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

04 травня 2020 року Бородянським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 187 КК України (засуджений до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 25 травня 2017 року та визначено остаточне покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі),

24 березня 2021 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 з призначенням покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

04 лютого 2015 року приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував біля будинку № 34 по пр-ту Свободи в Києві, де побачив автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час в нього виник умисел на таємне викрадення відеореєстратора із вказаного автомобіля, поєднане з проникненням до нього. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підібрав на узбіччі камінь та розбив ним переднє водійське скло, після чого проник до салону вказаного вище автомобіля, звідки повторно таємно викрав відеореєсгратор торгової марки «МіоМіvие», вартістю 2610 грн. 00 коп., який належав ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим відеореєстратором розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2610 грн. 00 коп.

Крім цього, 07 лютого 2015 року приблизно о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував біля будинку № 9 по пр-ту. Г. Гонгадзе в Києві, де він побачив автомобіль марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_2 . В цей час в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення відеореєстратора із вказаного автомобіля, поєднане з проникненням до нього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підібрав па узбіччі камінь та розбив ним праве переднє скло, після чого проник до салону вказаного автомобіля, звідки повторно таємно викрав відеореєстратор торгової марки «ВІаскVue», вартістю 4640 грн. 00 коп., який належав ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим відеореєстратором розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4640 грн. 00 коп.

Крім цього, 16 лютого 2015 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де він побачив автомобіль «Тойота Королла», д.н.з. НОМЕР_3 . В цей час в нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення відеореєстратора із вказаного автомобіля, поєднане з проникненням до нього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, підібрав на узбіччі камінь та розбив ним праве переднє скло автомобіля, після чого проник до салону вказаного автомобіля, звідки повторно таємно викрав відеореєстратор торгової марки «Техеt», вартістю 515 грн. 00 коп., який належав ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим відеореєстратором розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 515 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням до сховища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, 18 лютого 2015 року приблизно з 23 годині 00 хвилин по 06 годині 20 хвилин 19 лютого 2015 року ОСОБА_5 разом з товаришем ОСОБА_9 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, та їхньою знайомою ОСОБА_10 , яка працює продавцем, перебували в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що за адресою: АДРЕСА_3 , де в невстановлений час, маючи намір вчинити таємне викрадення чужого майна, вступили у попередню змову, при цьому розподіливши злочинні ролі.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел, діючи відповідно до розподілених ролей, приблизно о 06 годині 20 хвилин 19 лютого 2015 року, перебуваючи в приміщенні вищевказаного магазину, ОСОБА_9 почав відволікати продавця магазину ОСОБА_10 , розмовляючи з нею, а ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з коробки, яка лежала на столі біля касового апарату грошові кошти в сумі 6200 гри. 00 коп.

Після цього ОСОБА_5 з ОСОБА_9 попрощалися з ОСОБА_10 і з місця вчинення злочину зникли, а грошові кошти в сумі 6200 грн. поділили порівну по 3100 грн. та в подальшому розпорядилися на власний розсуд, заподіявши потерпілому ПП «Влада» матеріальну шкоду на суму 6200 грн

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини скоєного кримінального правопорушення так, як про них зазначено в обвинувальному акті. Обвинувачений повідомив суду, у вказаний період ним дійсно було камінням розбито лобове скло в трьох автомобілях, з яких він викрав три відеореєстратори. Злочини вчинив з метою подальшого продажу викраденого майно, що і зробив. Крім того, ним з ОСОБА_9 було викрадено кошти в сумі 6 220,00 гривень, які вони розділили порівну. Цей злочин він також вчинив з метою особистого збагачення.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, мотив і мету, форму вини за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повністю.

Відтак, суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вищевказаними діями скоїв повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане із проникненням у сховище.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 50, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України відсутні.

Виходячи з положень ст. ст. 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи, даних про особу ОСОБА_5 , який не зробив належних висновків, на шлях виправлення не став і маючи не зняту і не погашену судимість вчинив умисні корисні кримінальні правопорушення, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та за ч.3 ст. 185 КК України, за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, вважаючи, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Крім того, судом встановлено, що після постановлення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року ОСОБА_5 визнано винуватим в інших кримінальних правопорушеннях, вчинених ним до постановлення попереднього вироку, а тому остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, а саме шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покарання, призначеним за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відповідно до ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 124, 349, 368, 369-371, 374 КПК України

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, зарахувавши в строк покарання частково відбуте покарання за вказаним вироком Шевченківського районного суду м. Києва.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 27 листопада 2019 року (з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2021 року).

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення експертиз, що складають 859 (вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 32 копійки.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_11