Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1703/22
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Топори Бердичівського району Житомирської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, працюючої продавцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,
28.08.2022 близько 15 год. ОСОБА_5 перебуваючи на своєму робочому місці, за касою магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 достовірно знаючи, що її дії є непомітними для сторонніх осіб, вирішила привласнити належну ОСОБА_6 банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів України» є офіційним документом та яку попередньо виявила на місці розташування терміналу безготівкового розрахунку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на привласнення офіційного документу, ОСОБА_5 скориставшись тимчасовою відсутністю власника документу та інших осіб, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, привласнила банківську картку, що належить ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у привласненні офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у привласненні офіційного документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.
Крім цього, в цей же день 28.08.2022 року о 15 год. 30 хв. перебуваючи за своїм робочим місцем у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна , а саме грошових коштів з банківської картки НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк», належній ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, умисно, в період дії військового стану, запровадженого на всій території України, відповідно до указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, строк дії якого Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 продовжено на 90 діб, діючи у рамках єдиного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна за 28.08.2022 та за 30.08.2022 року з банківської катки № НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк» таємно викрала грошові кошти в сумі 549 грн., чим спричинила ОСОБА_6 матеріальної шкоди на зазначену суму. А грошові кошти витратила на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
02 червня 2023 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченою ОСОБА_5 , з участю її захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
При укладенні угоди потерпілою ОСОБА_6 надана прокурору письмова згода на укладення угоди з обвинуваченою ОСОБА_5 .
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для дано кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, КК України. Обвинувачена у повному обсязі беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинна понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 357 КК України, покарання у виді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.
Згідно ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити обвинуваченій остаточне покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням (іспитовим строком) та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів нетяжких, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачена в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 1 ст. 357 ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник повністю підтримав позицію обвинуваченої.
Потерпіла у судовому засіданні підтвердила, що будь-яких претензій до обвинуваченої не має, шкода їй відшкодована в повному обсязі, не заперечує проти укладення угоди.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком. Обвинувачена, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей позитивно характеризується по місцю проживання.
Обставинами, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 ,судом не встановлено.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою з участю її захисника, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_5 : своїми умисними діями, які виразились у привласненні офіційного документа вчинене з корисливих мотивів, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за які належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 369,374, 394, 314, 474, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч. 4 ст.185 КК України та призначити їй покарання :
- за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн.
- за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.
Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .