ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0001523 від 17.05.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Кіровоград Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 1 відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки в/ч НОМЕР_1 , солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 серпня 2022 року № 2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07 лютого 2023 року № 2915-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Згідно з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 355 від 20.12.2022 року солдата ОСОБА_3 військовослужбовця за мобілізацією зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-санітара 3 відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 92 від 31.03.2023 року солдата ОСОБА_3 призначено на посаду номера обслуги 1 відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із відомостями закріплення зброї за особовим складом роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , за солдатом ОСОБА_3 закріплена особиста зброя автомат «АК-74» № НОМЕР_2 , 1983 р.в. та чотири магазини до нього. Крім того, відповідно до книги видачі зброї та боєприпасів військової частини НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_5 23.06.2022 року отримав особисту зброю автомат АКС-47 № НОМЕР_4 , 1982 р.в. та чотири магазини до нього з боєприпасами патронами калібру 5,45 мм. у кількості 120 штук, про що також міститься відмітка у військовому квитку серії НОМЕР_5 на військовослужбовця ОСОБА_3 .

Згідно доповіді №694/2397 від 09.05.2023 року за фактом дезертирства солдата ОСОБА_3 , було виявлено о 16:00 09.05.2023 року відсутність на ППД військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 солдата ОСОБА_3 зі зброєю АКС-74 № НОМЕР_4 .

Згідно доповіді №694/2410 від 10.05.2023 року за фактом повернення дезертира солдата ОСОБА_3 встановлено, що приблизно о 01:00 10.05.2023 року солдат ОСОБА_3 повернувся до військової частини НОМЕР_1 , зброя АКС-74 № НОМЕР_4 не знайдена, місцезнаходження зброї невідоме.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 6, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, не допускати протиправних дій, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців певні обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 №359 (надалі Інструкція), 10 розділом якої визначено «Особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції».

Так, відповідно до положень розділу 10 «Особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції» зазначеної Інструкції, Військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. У разі тимчасового виходу (виїзду) військовослужбовців до населених пунктів, у тому числі тих, що не належать до району відповідальності підрозділу, для вирішення особистих чи службових питань стрілецька зброя та боєприпаси здаються відповідальному за облік стрілецької зброї і боєприпасів підрозділу або черговому підрозділу з внесенням відповідних змін до опису зброї, яка зберігається у шафі (ящику) (додаток 22). Місця, де зберігаються стрілецька зброя та боєприпаси, повинні постійно перебувати під охороною. Охорона місць, де зберігаються стрілецька зброя та боєприпаси, здійснюється в загальній системі охорони блокпоста або опорного пункту.

Назва, серія, номер і дата видачі стрілецької зброї, закріпленої за військовослужбовцями рядового, сержантського та старшинського складу та виданої зі складу офіцерам і прапорщикам (мічманам), крім спортивної і навчальної стрілецької зброї, записуються у військовий квиток військовослужбовця (посвідчення офіцера або прапорщика).

Відповідно до п. 2 зазначеної Інструкції, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі.

З огляду на вказане, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок зберігання зброї та боєприпасів та відповідальність, яка передбачена за його порушення, вчинив військовий злочин за наступних обставин.

09.05.2023 року у першій половині дня, більш точного часу не встановлено, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок зберігання зброї та боєприпасів та відповідальність, яка передбачена за його порушення, втратив у розташуванні підрозділу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 закріплений за ним автомат АКС-74 № НОМЕР_4 , так як залишив його без нагляду та самостійно вирушив до лікарні №3 м. Краматорськ Донецької області. Після повернення солдата ОСОБА_3 , приблизно о 11 годині 00 хвилин 09.05.2023 року до підрозділу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , останній закріплений за ним автомат АКС-74 № НОМЕР_4 не знайшов.

Пошуковими заходами особовим складом військовослужбовцями роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , закріпленої зброї за солдатом ОСОБА_3 , а саме автомат АКС-74 № НОМЕР_4 не знайдено.

Відповідно до довідки про визначення залишкової вартості військового майна від 09.05.2023 залишкова вартість автомату АКС-74 № НОМЕР_4 , 1982 р.в., складає 3051,18 грн. (три тисячі п`ятдесят одна гривня 90 копійок).

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 виразилися у втраті ввіреної для службового користування зброї внаслідок порушення правил її зберігання, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження, при допиті обвинуваченого ОСОБА_3 свою провину визнав у повному обсязі, підтвердив фактичні обставини, що викладені у обвинувальному акті, щиро покаявся та пояснив суду, що 09 травня 2023 року у першій половині дня залишив без нагляду автомат, який був за ним закріплений, у розташуванні військової частини НОМЕР_1 та поїхав до лікарні, коли повернувся то автомат не знайшов. Також обвинувачений ОСОБА_3 зазначив у суді, що добровільно відшкодував вартість втраченого військового майна.

За згодою сторін, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, раніше не судимого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття і добровільно відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, сукупність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, з урахуванням даних про його особу, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд вважає за можливе з урахуванням положень ст. ст.58, 66 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 413 КК України у мінімальному строку покарання, передбаченого санкцією цієї статті.

Крім того, суд, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та особу засудженого, вважає за можливе на підставі ст. 58 КК України замінити призначене судом покарання у виді двох років позбавлення волі на покарання покарання у виді службового обмеження строком на 2 (два) роки, з відрахуванням в дохід держави 20 % (двадцяти відсотків) від суми грошового забезпечення.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання, з урахуванням принципу індивідуалізації, є справедливим, співмірним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним у майбутньому нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 58 КК України замінити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання у виді службового обмеження строком на 2 (два) роки, з відрахуванням в дохід держави 20 % (двадцяти відсотків) від суми грошового забезпечення.

Строк відбуття покарання обчислювати ОСОБА_3 з дня набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_1