Справа №949/934/23
Провадження №1-кс/949/161/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про обрання запобіжного заходу

16 травня 2023 року слідчий суддя Дубровицького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшої слідчої СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалах досудового розслідування №0000137, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, із середньою освітою громадянина України, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

Старша слідча СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Дубровицького відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 14 травня 2023 року, близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на кухні в будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 , де під час словесного конфлікту із своїм рідним братом ОСОБА_7 , що виник на побутовому ґрунті, з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому не менше одного удару кухонним ножем в область черевної порожнини, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини справа з наскрізним пошкодженням худої та клубової кишок у 8 місцях, внутрішньочеревна кровотеча, масивна злукова хвороба очеревини з субкомпенсованим порушенням прохідності, які згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

Протиправні, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме:

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.05.2023, який повідомив, що 14.05.2023 близько 10.00 год він прийшов в будинок до своєї матері поснідати. Під час цього в нього виник конфлікт з братом ОСОБА_4 , в ході якого останній наніс йому один удар кухонним ножем в область черевної порожнини. Під час цього інциденту в будинку. крім них, нікого не було.

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.05.2023, яка повідомила, що 14.05.2023 близько 11.00 год до її будинку прийшли її сини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які проживають в іншому будинку на території спільного господарства та сіли за стіл обідати. В будинку перебував ще один син ОСОБА_4 , який проживає з нею в будинку, у якого з ОСОБА_10 виник конфлікт. Деякий час вони сперечалися та вона пішла на вулицю набрати води. Через декілька хвилин до неї підійшов ОСОБА_11 і сказав, що ОСОБА_12 наніс один удар ножем ОСОБА_10 в область черевної порожнини. Після того вона пішла до сусідки ОСОБА_13 та попросила її прийти, щоб надати медичну допомогу ОСОБА_10 . Останній також підтвердив, що тілесні ушкодження отримав внаслідок удару ножем, завдав йому їх брат ОСОБА_12 .

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.05.2023, який повідомив, що 14.05.2023 близько 11.00 го він разом з своїм братом ОСОБА_7 пішли в будинок до їх матері, яка запросила їх поїсти. Коли вони прийшли, то їх брат ОСОБА_4 лежав на ліжку та дивися телевізор. Під час вживання їжі у ОСОБА_12 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт і він під час сварки пішов з будинку. Через декілька хвилин до їх будинку прийшов ОСОБА_10 , який тримався за бік та сказав, що ОСОБА_12 вдарив його ножем в живіт.

-Протоколами огляду місця події від 14.05.2023, в ході яких було вилучено кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору, схожими на кров, змиви речовини бурого кольору, схожими на кров з підлоги та столу, футболку чорного кольору з отвором близько 1 см та слідами речовини бурого кольору, схожими на кров.

15 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Старша слідча зазначає, що з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин справи, у даному кримінальному провадженні наявні докази, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно пов`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки санкцією ч. 1 ст. 121 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що може спонукати його до втечі; він може незаконно впливати на потерпілого чи свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 проживає в одному господарстві разом з потерпілим та свідками та має з ними родинні зв`язки, тому може схиляти їх до відмови від дачі показів, а також подальшої зміни цих показів під час досудового розслідування; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як останній є офіційно непрацюючою особою, яка не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти життя і здоров`я та може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється; дана особа раніше вже притягувалась до кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , тому ймовірно, що останній може знову спричинити тілесні ушкодження.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як триманням під вартою, неможливо.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання, просив його задоволити з мотивів, на які посилається старша слідча.

У судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання. Додатково пояснив, що 14 травня 2023 року підозрюваний ОСОБА_4 , який є рідним братом потерпілого ОСОБА_7 прийшов до нього додому. В будинку між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 притиснув руками ОСОБА_4 за шию і почав душити. Намагаючись захиститись, та, не бажаючи настання смерті брату, ОСОБА_4 перевищивши межі необхідної оборони, завдав брату удар кухонним ножем в ділянку живота. Після того ОСОБА_7 відпустив брата і вийшов з будинку. Коли ОСОБА_4 побачив у потерпілого кров, то запитав, як він себе почуває і запропонував викликати швидку допомогу, але, відмовившись, він пішов у свій будинок. Також вказує, що прокурором не наведено достатніх доказів, які вказують про існування наведених у клопотанні ризиків, тому обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою є недоцільним та передчасним. У свою чергу, у клопотанні відсутні обгрунтовані доводи щодо неможливості застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів, які зможуть забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України. При цьому, обвинувачений є особою молодого віку, має сталі соціальні зв`язки, згідно ст.89 КК України раніше не судимий. Він не ухиляється та співпрацює із органами досудового розслідування. Після вчинення злочину не втік з будинку, а навпаки запропонував допомогу брату. Завдав потерпілому тілесне ушкодження, оскільки перевищив межі необхідно оборони. Про факт удушення підозрюваного, свідчать у нього на шиї тілесні ушкодження. До того ж, в той час потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння, а підозрюваний був тверезий. На "Д" обліку у лікаря нарколога чи у лікаря психіатра не перебуває.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід, що не пов`язаний з позбавленням волі. Додатково пояснив, що він із потерпілим ОСОБА_7 є рідними братами. Проживають вони за різними адресами та постійно конфліктують. 14 травня 2023 року ОСОБА_7 прийшов до нього додому, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тоді, як сам ОСОБА_4 алкогольних напоїв того дня не вживав. У будинку між ними виникла суперечка, у ході якої ОСОБА_4 попросив брата піти до себе додому. Коли брат вийшов з будинку, то ОСОБА_4 вирішив начистити картоплі і приготувати собі їжу. Далі ОСОБА_4 взяв ніж, сів на стілець і почав чистити картоплю. Тоді у будинок повернувся його брат ОСОБА_7 і почав ображати його нецензурними словами. Далі ОСОБА_7 схопив його руками за шию, притис до стінки і почав душити. Оскільки у ОСОБА_4 у руці був ніж, тому намагаючись зупинити брата, вирішив вдарити брата по нозі. Після того ОСОБА_7 його відпустив та, притиснувши руку до живота, відійшов. Тоді ОСОБА_4 помітив у нього краплі крові і розумів, що попав брату у живіт, при цьому наміру нанести таке тілесне ушкодження він не мав. Далі ОСОБА_4 попросив у брата показати рану, але він відмовився і закурив цигарку. Потім ОСОБА_4 знову це запитав, а також запропонував перемотати рану та викликати швидку допомогу, але ОСОБА_4 також відмовився і пішов додому. Після того ОСОБА_4 повідомив іншому брату ОСОБА_9 про вказану подію і попросив, щоб він викликав швидку. Коли приїхала швидка, то ОСОБА_7 було надано невідкладну медичну допомогу. Далі ОСОБА_4 дочекався на місці події працівників поліції, яким він розповів про обставини злочину.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження при розгляді клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного ОСОБА_4 та дослідивши представлені матеріали клопотання, які не містять в собі достатніх даних, які б доводили обставини, що свідчили б про наявність підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України і на які вказує прокурор та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 14 травня 2023 року, близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись на кухні в будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 , де під час словесного конфлікту із своїм рідним братом ОСОБА_7 , що виник на побутовому ґрунті, з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому не менше одного удару кухонним ножом в область черевної порожнини, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини справа з наскрізним пошкодженням худої та клубової кишок у 8 місцях, внутрішньочеревна кровотеча, масивна злукова хвороба очеревини з субкомпенсованим порушенням прохідності, які згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

За вказаним фактом в СВ Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000137 від 14 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

15 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Прокурором в судовому засіданні не надано жодних доказів, які б підтверджували, що, перебуваючи на волі ОСОБА_4 буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, як і не надано підтвердження того, що підозрюваний будь-яким чином буде перешкоджати слідству, незаконно впливати на свідків та потерпілого або ж переховуватися. Разом із тим, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, неодружений, щиро розкаюється у скоєному, співпрацює з органом досудового розслідування, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, що в сукупності свідчить про наявність достатньо міцних соціальних зв`язків.

Тому на думку слідчого судді, прокурором під час судового розгляду даного клопотання не було доведено необхідності у застосуванні до підозрюваного саме найсуворішого виду запобіжного заходу. Не вбачається мотивування такої необхідності і з клопотання слідчого. Натомість, слідча лише формально зазначила, що матеріали кримінального провадження свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Отже, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, визначеному у клопотанні, слідчим та прокурором при його розгляді не доведено.

Згідно приписів частин 1, 2 ст.181 КПК, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Твердження старшої слідчої, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як триманням під вартою неможливо, не є переконливими з урахуванням відсутності у матеріалах досудового розслідування даних про неналежну поведінку підозрюваного. Водночас, прокурор не зміг довести під час судового розгляду, що домашній арешт із покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

Як визначено ч.ч.4,5 ст.181 КПК, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Водночас, згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» домашній арешт, з урахуванням його ступеня та інтенсивності, вважається позбавленням волі за змістом статті 5 Конвенції.

Таким чином, слідчий суддя не вбачає підстав, достатніх для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного, відсутність непогашеної чи незнятої судимості, вважає, що цілодобовий домашній арешт в умовах контролю з боку працівників правоохоронних органів, здатен запобігти заявленому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати на виклики слідчого відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, прокурора та/або до суду за першою вимогою; не залишати місце проживання - за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім випадків отримання невідкладної медичної допомоги; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; не спілкуватись зі свідками та потерпілим в даному провадженні, крім випадків спільної участі у вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 205, 309 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задоволити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, зареєстрованому та фактично проживаючому по АДРЕСА_1 , непрацюючому, неодруженому, із середньою освітою, громадянину України, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк 60 (шістдесят) днів наступні обов`язки:

1. Прибувати на виклики слідчого відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, прокурора та/або до суду за першою вимогою;

2. Не залишати місце проживання - за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім випадків отримання невідкладної медичної допомоги;

3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) Не спілкуватись зі свідками та потерпілим в даному провадженні, крім випадків спільної участі у вчиненні процесуальних дій.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в будинок (квартиру), вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Крім того роз`яснити, що у випадку порушення умов домашнього арешту до підозрюваного за клопотанням слідчого або прокурора може бути застосовано інший, більш суворий запобіжний захід.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_4 - два місяці, тобто до 14 липня 2023 року.

В частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Ухвалу про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання Відділенню поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16-00 год. 17 травня 2023 року.

Слідчий суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Слідчий суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1