У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.07.2023 Справа №607/13797/23 номер провадження 1-кс/607/4442/2023

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 25.07.2023р., яке погоджене прокурором Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000103 від 22.06.2023р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Могилів-Подільський Вінницької області, громадянки України, із вищою освітою, не одруженої, працюючої на кафедрі фінансів Західноукраїнського національного університету, доцента, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0000103 від 22.06.2023р. звернувся із клопотанням, яке погоджене прокурора Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , якій 25.07.2023р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що доцент кафедри фінансів Західноукраїнського національного університету ОСОБА_5 у 2023 році розпорядженням виконувача обов`язків ректора Західноукраїнського національного університету включена до складу комісії для вступників на освітній ступінь «бакалавр» 2023 року, у зв`язку із чим тимчасово, на період проведення вступної компанії у 2023 році наділена організаційно-розпорядчими повноваженнями щодо прийняття рішень про зарахування вступників на навчання до вказаного навчального закладу за відповідними формами навчання і джерелами фінансування.

Однак ОСОБА_5 , обіймаючи тимчасово у державному закладі освіти посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій та будучи згідно з примітки 1 до статті 364 Кримінального кодексу України службовою особою, використала своє службове становище та повноваження у протиправних цілях при наступних обставинах.

За невстановлених органом досудового розслідування обставин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом одержання неправомірної вимоги для себе та третіх осіб від абітурієнта ОСОБА_7 в розмірі 3000 доларів США за сприяння з використанням свого службового становища у зарахуванні останнього на перший курс денної форми навчання факультету фінансів ЗУНУ. На виконання свого злочинного умислу 08.06.2023р. о 18 год. 15 хв. ОСОБА_5 під час особистої зустрічі із ОСОБА_7 висловила вимогу про необхідність надання їй неправомірної вимоги в розмірі 3000 доларів США за зарахування ОСОБА_7 на факультет фінансів ЗУНУ без проходження ним вступних випробувань. При цьому ОСОБА_5 повідомила, що частину вказаної неправомірної вимоги вона повинна передати іншим невстановленим органом досудового розслідування особам. В подальшому, 03 липня 2023 року о 16 год. 56 хв. ОСОБА_5 зателефонувала до ОСОБА_7 та висловила вимогу щодо необхідності перерахування частини зазначеної вище неправомірної вимоги в розмірі 11000 грн. на картковий рахунок № НОМЕР_1 , зазначивши при цьому, що про суму та спосіб передані іншої частини грошових коштів вона повідомить додатково. Після цього ОСОБА_7 під контролем правоохоронних органів, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , здійснив переказ грошових коштів на вказаний ОСОБА_5 картковий рахунок в розмірі 11000 грн.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що за невстановлених обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди від абітурієнта ОСОБА_8 в розмірі 42000 грн. за сприяння з використанням свого службового становища, у зарахуванні останнього до Фахового коледжу економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету. На виконання свого злочинного умислу 22 липня 2023 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 під час особистої зустрічі із ОСОБА_8 висловила вимогу про необхідність надання їй неправомірної вимоги в розмірі 42000 грн. за зарахування ОСОБА_8 до Фахового коледжу економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського університету на бюджету форму навчання. При цьому ОСОБА_5 повідомила, що частину вказаної неправомірної вимоги вона повинна передати іншим невстановленим органом судового розслідування особам. В подальшому, 24 липня 2023 року о 19 год. 38 хв. ОСОБА_5 за попередньою домовленістю зустрілася із ОСОБА_8 на території ресторану «Ковчег», розташованому в АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 під контролем правоохоронних органів передав ОСОБА_5 заздалегідь обумовлену суму грошових коштів в розмірі 42000 грн. в якості неправомірної вигоди за зарахування останнього до Фахового коледжу економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету на бюджетну форму навчання.

24 липня 2023 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25 липня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане із вимаганням, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане із вимаганням, вчинене за попередньою змовою групою осіб та повторно.

У клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 від 09.06.2023р. про притягнення гр. ОСОБА_5 до відповідальності за вимагання у нього неправомірної вигоди; показаннями свідка ОСОБА_7 від 25.06.2023р.; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 04.07.2023р.; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відео- контроль особи від 05.07.2023р.; заявою ОСОБА_8 від 24.07.2023р. про вимагання у нього ОСОБА_5 неправомірної вигоди; показаннями свідка ОСОБА_8 від 25.07.2023р.; протоколом огляду, ідентифікації, поміщення та вручення грошових коштів від 03.07.2023р.; протоколом затримання ОСОБА_5 від 24.04.2023р.; протоколом освідування особи ОСОБА_5 від 24.07.2023р.; протоколом огляду місця події від 24.07.2023р.; квитанцією від 03.07.2023р. про перерахування коштів на рахунок ОСОБА_5 ; кількісний склад приймальної комісії, затверджений розпорядженням В.о. ректора ЗУНУ; рапортом оперуповноваженого від 06.07.2023р. щодо встановлення предметів по вступних іспитах, аудиторій в приміщенні та членів приймальної комісії.

Старший слідчий у клопотанні зазначає і підтримується в судовому засіданні прокурором, що відповідно до ст. 177 КПК України підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке є умисним, корупційним, тяжким злочином.

Метою застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, які їй відомі; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином, шляхом знищення (приховання) речей та оригіналів документів, які можуть містити відомості про обставини кримінальних правопорушень, які підлягають доказуванню.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та її належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання захисник та підозрювана заперечили викладені в клопотанні обставини та вимоги, просять відмовити у його задоволенні, посилаючись на незаконність і не обґрунтованість з мотивів, які надані ними в судовому засіданні. Так, сторона захисту зазначає, що до клопотання не долучено і органом досудового розслідування не здобуто доказів включення ОСОБА_5 до складу приймальної комісії та її вплив на інших осіб, яких не встановлено і не встановлено причетної ОСОБА_5 до інкримінованих у повідомленні про підозру дій. Зазначають, що вказані старшим слідчим у клопотанні ризики взагалі відсутні, ОСОБА_5 не перешкоджала кримінальному провадженню і сприяє розкриттю кримінального правопорушення. Приймаючи її особу, наявність на утриманні двох дітей, одна є неповнолітньою і утримання яких ОСОБА_5 здійснюється без сторонньої допомоги, просять застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, або ж встановити мінімальний розмір застави при доведеності, на думку слідчого судді, клопотання старшого слідчого, що би давало можливість, враховуючи майновий і сімейний стан підозрюваної, своєчасно внести суму коштів та звільнитися з-під варти.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, з наведених у ньому підстав, підозрювану та захисника, приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 необхідно задовольнити, відмовивши при цьому у задоволенні клопотання сторони захисту, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Обґрунтованість повідомлення про підозру означає, що кожне положення, сформульоване в ній, ґрунтується на зібраних доказах.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якого встановлює покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, з позбавленням права обіймати посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які долучені слідчим до клопотання.

Вказані докази в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

Посилання в судовому засіданні захисника на необґрунтованість підозри, відсутність доказів, які б вказували про вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення із викладеними у повідомленні про підозру обставинами або ж причетність її до їх вчинення, спростованні матеріалами клопотання, наданими і дослідженими в судовому засіданні обґрунтуваннями прокурора щодо їх зібрання та допустимості згідно вимог КПК України.

При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що вона має постійне місце проживання та реєстрації, не одружена, має на утриманні двох дітей, одна є неповнолітньою 2010 року народження, офіційно працевлаштована, на обліках в лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, має позитивну характеристику по місцю проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, що свідчить про стійкі її соціальні зв`язки.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування частково підтверджено у клопотанні та відповідно і доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбаченого ст. 177 КПК України, для запобігання яких старший слідчий звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу, а саме, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та його санкцію ухилення ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, шляхом знищення, схову речей і документів, які можуть містити відомості про обставини вчинених дій та які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летель проти Франції» від 26.06.1991р. зазначив, що «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виняткову міру запобіжного заходу протягом певного часу». Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службових діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг. Інкримінований ОСОБА_5 злочин є корупційним, за вчинення якого не передбачено звільнення від призначеного судом покарання із застосуванням іспитового строку.

Дане кримінальне правопорушення, виходячи із повідомлення про підозру від 25.07.2023р. та змісту клопотання, вчинене неодноразово, при виконанні покладених на ОСОБА_5 службових повноважень, якій присвоєне вчене звання доцента у вищому навчальному закладі, що свідчить про державне визнання рівня її кваліфікації з метою належного і безсумнівного виконання нею своїх обов`язків в освітньо-науковій сфері та покладенням відповідно довіри, що є критеріями ранжування наукових і науково-педагогічних працівників.

А тому, вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_5 , яка є публічною особою та її поведінки, незважаючи при цьому на позитивні характеризуючі дані та сімейний стан підозрюваної, при встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення, застосуванням іншого, більш м`якого із запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить уникнення виникнення вищевказаних ризиків.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи при цьому резонанс вчиненого та особу, яка підозрюється у вчиненні тяжкого, корупційного злочину і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваної на особисту свободу та недоторканість.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя приходить до висновку про визначення розміру застави у кримінальному провадженні із покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема і покладення обов`язку не відвідувати певні місця, якими в даному випадку визначаються приміщення Західноукраїнського національного університету, оскільки в установі, кабінеті підозрюваної ОСОБА_5 можуть знаходиться речі, документи, які можуть містити відомості про обставини кримінального правопорушення для уникнення ризику їх знищення, схову підозрюваною, які будуть гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та забезпечать уникнення встановлених при розгляді клопотання ризиків у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотанні сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 25.07.2023р., яке погоджене прокурором Бережанської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000103 від 22.06.2023р. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Датою закінчення строку дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 23 вересня 2023 року.

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень для внесення на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_5 у справі №607/13797/23 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 липня 2023 року.

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_5 строком до 00 год. 00 хв. 23 вересня 2023 року, наступні обов`язки:

-- з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-- не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-- здати до УДМСУ в Тернопільській області на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за кордон;

-- не відвідувати приміщення Західноукраїнського національного університету.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого ОСОБА_3 із покладенням обов`язку скерувати ухвалу слідчого судді до Західноукраїнського національного університету (м. Тернопіль, вул. Львівська,11).

Роз`яснити ОСОБА_5 , що якщо вона, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебува є під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1