ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 948/959/22 Номер провадження 11-кп/814/1670/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою із змінами обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Машівського районного суду Полтавської області від 10 січня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Машівка Полтавської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, є військовослужбовцем, який перебуває на посаді старшого такелажника такелажного відділення бази зберігання засобів РХБЗ ВЧ НОМЕР_1 , має військове звання солдат, не депутата, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Машівського районного суду Полтавської області від 10 січня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишено без змін в термін до набрання вироком суду законної сили.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 10.01.2023р.

Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_6 строк затримання та тримання під вартою з 24.11.2022 по 09.01.2023 включно.

Згідно з вироком суду , 10 жовтня 2022 року в ранковий час ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем у військовому званні солдат, проходячи військову службу, в умовах воєнного стану, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби, в порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 1, 12, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , без дозволу командування та без поважних причин, самовільно залишив базу зберігання засобів РХБЗ та незаконно перебував за її межами до 24 листопада 2022 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, яка була змінена в судовому засіданні, просить вирок суду щодо нього змінити та застосувати до нього покарання у виді 2 років перебування в дисциплінарному батальоні, вказуючи на пом`якшуючі покарання обставини у виді визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину , щире каяття, відсутність обставин , що обтяжують його покарання.

Позиція учасників судового провадження в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник апеляційну скаргу обвинуваченого зі змінами підтримали та просили задовольнити з наведених в них підстав.

Прокурор заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Мотиви суду

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги із змінами, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень кримінального процесуального законодавства.

Фактичні обставини по справі в апеляційній скарзі не оспорюються, провадження розглянуто в порядку статті 349 КПК України, не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів апеляційного суду відповідно до положень ст.404 КПК України.

Доводи апеляційної скарги із змінами обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання колегія суддів вважає непереконливими.

Відповідно до вимог статей 50,65 КК особі , яка вчинила злочин , має бути призначене покарання , необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості , співмірності та індивідуалізації , покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій , їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання є заходом примусу , що застосовується від імені держави за вироком суду до особи , визнаної винною у вчиненні злочині , і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання , необхідне і достатнє для виправлення засуджених , а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими , так і іншими особами . Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України , відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер , а також з принципу правової держави , з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до статті 414 КПК України невідповідним тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання , яке хоч і не виходить за межі , встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність , але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження та вироку суду, призначаючи обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проходження служби характеризується виключно негативно, його стан здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання, якими суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та обрав обвинуваченому покарання, яке він має відбувати реально у мінімальному розмірі санкції статті.

Колегія суддів погоджується із призначеним обвинуваченому покаранням у виді 5 років позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги із змінами обвинуваченого, вказаних висновків як суду першої інстанції так і колегії суддів, не спростовують.

Всі обставини, на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, були враховані судом першої інстанції при обранні міри покарання.

Судова практика місцевих і апеляційних судів, щодо застосування у вказаній категорії справ положень статті 69 КК України, на яку посилається обвинувачений, жодним чином також не впливає на правильність обраного судом покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

В цьому контексті колегія суддів звертає увагу, що покарання є індивідуальним заходом, при обранні якого в кожній окремій справі, враховуються обставини притаманні лише в цій справі даним щодо особи обвинуваченого.

Всі обставини щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 , які встановлені судом першої інстанції, свідчать про те, що тільки покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав вважати призначене покарання вочевидь несправедливим через його суворість, про, що йдеться в апеляції обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

За таких обставин апеляційну скаргу із змінами обвинуаченого ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а вирок суду щодо нього без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,419 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу із змінами обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Машівського районного суду Полтавської області від 10 січня 2023 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення , а особою, яка перебуває під вартою - у той же самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4