Провадження №1-кп/523/48/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2023 року

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката-захисника ОСОБА_4 , в присутності обвинуваченого - ОСОБА_5 , у судовому засіданні в залі суду м. Одеси з розгляду обвинувального акту разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0000204 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 115 ч. 2 п. 9, 190 ч. 1, 190 ч. 2, 395 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0000204 за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 115 ч. 2 п. 9, 190 ч. 1, 190 ч. 2, 395 ч. 1 КК України.

В ході судового розгляду прокурор заявив клопотання, щодо необхідності обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою посилаючись на ризики передбачені ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, а також не що обвинувачений перебував у розшуку, тобто ухилявся від суду.

Заслухавши думки захисника, яка заперечувала проти клопотання прокурора та просила обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у клопотанні прокурора щодо застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати відносно обвинувачуваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за нижченаведеними обставинами.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: незаконно, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, стаття 177 КПК України, встановлює, що на ряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинувачених, у тому числі наявність в них родини й утриманців, репутацію обвинувачених, їх майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди.

Обґрунтовуючи ухвалу, суд вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, про що свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_5 перебував у розшуку.

А тому, домашній арешт з покладанням обов`язків передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Приймаючи до уваги викладені обставини та встановлені в судовому засіданні ризики, суд доходить до висновку про те, що, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання, не має наміру перешкоджати судовому слідству, тому приходить до висновку, що відносно обвинуваченого, слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України строком на два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 331, 177, 178, 183, 194, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», - відмовити.

Обрати у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний західу вигляді домашньго арешту за його домашньою адресою : АДРЕСА_1 строком на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1. У нічний час знаходитись за місцем свого проживання:

АДРЕСА_2 . Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

3. Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 , будь-яким способом спілкуватись з потерпілими та свідками по цьому кримінальному провадженню.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого на стадії судового слідства здійснює прокурор.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1