Провадження № 1-кп/161/1213/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 25 серпня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001097, та №0001288, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, учасника бойових дій, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.128, ч. 4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , 17.04.2023, близько 11 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Луцьк, по вулиці Домни Гордіюк, 49 на території ТЦ «Північний ринок», під час словесного конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 , керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи з кримінально-протиправною недбалістю, не передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, хоча повинен був і міг передбачити їх в обстановці що склалася, наніс один удар кулаком лівої руки у ділянку обличчя ОСОБА_4 , від чого останній втративши рівновагу, впав на земну поверхню, вкриту бруківкою, та отримав, згідно висновку судово-медичного експерта №255 від 15.05.2023, тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому основи кісток черепа (клиноподібна кістка, піраміда скроневої кістки з переходом в нижні відділи луски та лямбдовидний шов) зліва з забоєм головного мозку, посттравматичним субарахноідальним крововиливом та периферичним лівобічним прозопарезом, розриву шкіри лівого слухового ходу та лівої барабанної перетинки з гемосинуситом основної пазухи зліва, рани на лівій скроневій ділянці голови з забоєм м`яких тканин скронево-потилично-тім`яної ділянки голови зліва, які за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, своїми необережними протиправними діями, які виразились у спричиненні необережного тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст. 128 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , 15 березня 2023 року, близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2738-IX від 16.11.2022, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №58/2023 від 06.02.2023, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 2916-IX від 07.02.2023, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з кімнати вищевказаної квартири, таємно викрав належний ОСОБА_7 телевізор марки «Toshiba», моделі «32Е2533D», ринкова вартість, якого згідно висновку експерта від 12.05.2023 № СЕ-19/103-23/4932-ТВ складає 3333,0 грн, внаслідок чого своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю та показав, що дійсно він, при обставинах місця і часу, що зазначені в обвинувальному акті, вчинив вказані кримінальні правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 , при обставинах місця, часу та у спосіб, вказаних в обвинувальному акті. Просив суд суворо не карати обвинуваченого.

Із письмової заяви потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що останній претензій до обвинуваченого не має.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, та дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Окрім того, за ч.4 ст.185 КК України до обставин, що пом`якшують покарання, суд також відносить вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, оскільки обвинувачений в ході допиту повідомив, що на час вчинення кримінального правопорушення перебував у скрутному матеріальному становищі, у зв`язку із поверненням із зони бойових дій, відсутністю у нього коштів для забезпечення базових побутових потреб його родини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд по справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив два кримінальних правопорушення, один з яких відносяться до категорії нетяжких злочинів, інший до тяжкого, вчинений в умовах воєнного стану, свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, збитки відшкодовано, потерпілі претензій не мають, просять суд суворо не карати обвинуваченого. А тому, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 є можливим без ізоляції від суспільства. Окрім того, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який хоча і відноситься до категорії тяжких злочинів, однак спричинив незначну матеріальну шкоду, яка повністю відшкодована обвинуваченим в добровільному порядку, окрім того, ОСОБА_6 є учасником бойових дій, безпосередньо приймав участь у захисті України від військової агресії рф, має на утриманні 5 дітей, а тому у відповідності до положень ч.1 ст.69 КК України слід призначити останньому основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі. За ст. 128 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції зазначеної статті у виді позбавлення волі на мінімальний строк. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання із випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст.ст.100 ч.9, 124 ч.2 КПК України суд вирішує долю речових доказів та процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.128, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.128 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

-за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-оптичний диск для лазерних систем зчитування інформації; цифровий флеш носій накопичувач Kingston 4 GB залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-камуфляжні штани зелено-сірого забарвлення та кашкет повернути за належністю законному володільцеві.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/103-23/4932-ТВ від 12.05.2023) у сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий