Провадження № 1-кп/127/528/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2023 за № 0000233, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого на посаді старости Дзвониського старостинського округу Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей, надає соціальні послуги з догляду матері на непрофесійній основі, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 25.04.2023 приблизно о 09 год. 50 хв., керуючи технічно-справним автомобілем "Opel Astra" реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись правою смугою руху зі сторони Барського шосе в напрямку Гніванського шосе, по вул. Юзвинській у м. Вінниці, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу в районі буд. №38 по вул. Дружби в м. Вінниці, не зменшив швидкість та не зупинив керований ним автомобіль щоб переконатися, що на пішохідному переході відсутні пішоходи, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка, перетинаючи проїзну частину дороги по розмітці нерегульованого пішохідного переходу зліва направо по ходу його руху, вийшла із-за габаритів попутного автомобіля, який рухаючись у лівій смузі руху, зменшив швидкість та зупинився, надаючи перевагу в русі даному пішоходу.

Внаслідок наїзду ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями доставлена до Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де того ж дня під час надання медичної допомоги від отриманих травм померла.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 338 від 26.05.2023 у ОСОБА_7 виявлено сполучну травму тіла: відкрита черепно-мозкова травма (множинні синці, садна голови, крововилив в м`які покрови голови відповідно лобно - тім`яно скроневій ділянці зліва, субарахноїдальний крововилив в потиличних долях головного мозку); закрита тупа травма грудної клітки (множинні переломи ребер з обох сторін, перелом грудини, гемоторакс справа 200 мл, зліва 500 мл); закрита тупа травма живота (розриви печінки, селезінки, гемоперитонеум 200 мл, поширений крововилив в заочеревинний простір); множинні синці, садна, рани тулуба, кінцівок; закритий перелом правої та лівої променевих кісток, перелом шиловидного відростку лівої ліктьової кістки, закритий перелом правої плечової кістки в верхній третині, перелом шийки правої стегнової кістки в верхній третині, перелом шийки правої стегнової кістки, закритий перелом середньої третини правої малогомілкової кістки. Вищевказана сполучна травма тіла належить до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Смерть ОСОБА_7 настала від вказаної сполучної травми тіла, яка ускладнилася травматичним шоком. Між сполучною травмою тіла та смертю ОСОБА_7 є прямий причинний зв`язок.

Згідно з висновком автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № СЕ - 19/102-23/8503-ІТ від 10.05.2023, в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.4, 18.4 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, з технічної точки зору можливість попередження наїзду на пішохода ОСОБА_7 у водія автомобіля "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 забезпечувалась виконанням ним вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, в діях ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам п. п. 12.4, 18.4 Правил дорожнього руху. Дії водія автомобіля "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , які не відповідали вимогам п. 18.4 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

Водій ОСОБА_3 за вищевказаних обставин порушив вимоги п. 18.4 Правил дорожнього руху, де вказано: п. 18.4 - "Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека".

Порушення вимог передбачених п. 18.4 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та показав, що дійсно вчинив злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається та жалкує про вчинене. При призначенні покарання просить суд врахувати, що він працевлаштований, одружений, має двох неповнолітніх дітей, надає соціальні послуги з догляду матері на непрофесійній основі, яка хворіє на важку хворобу та потребує стороннього догляду, інших членів сім`ї, які б могли здійснювати такий догляд немає. Потерпілому завдану шкоду відшкодував в добровільному порядку. Просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі, а також не позбавляти права керувати транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без його участі, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого немає, оскільки шкоду йому відшкодовано, щодо міри покарання обвинуваченому просить суд не застосовувати до нього суворе покарання і не позбавляти його волі, а також не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексуУкраїни, є тяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який не судимий, одружений, має двох неповнолітніх дітей, працевлаштований, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, надає соціальні послуги з догляду матері на непрофесійній основі, неодноразово нагороджувався подяками за допомогу, патріотизм та вагомий внесок у підтримці військовослужбовців Збройних Сил України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається та жалкує про вчинене.

Обставинами, які, згідно ст. 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також суд враховує позицію потерпілого, який надав до суду заяву, в якій зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, просить його суворо не карати.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

При цьому суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який не судимий, одружений, має двох неповнолітніх дітей, працевлаштований, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, неодноразово нагороджувався подяками за допомогу, патріотизм та вагомий внесок у підтримці військовослужбовців Збройних Сил України, надає соціальні послуги з догляду матері на непрофесійній основі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається та жалкує про вчинене, завдану потерпілому шкоду відшкодував в добровільному порядку.

Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбуття основного покарання.

Також суд зазначає, що санкція ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, надає можливість як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання.

При вирішенні питання про доцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, свою вину визнав та щиро розкаявся, а також враховуючи тяжкість завданих тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілої, суд дійшов висновку про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах санкції ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, із звільненням обвинуваченого від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2023 року, на транспортний засіб "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було вилучено під час огляду місця події 25.04.2023 року, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів: висновок експерта № СЕ-19/102-23/7840-ІТ від 11.05.2023 року в розмірі 1 673 грн. 00 коп., висновок експерта № СЕ-19/102-23/8503-ІТ від 10.05.2023 року в розмірі 1 673 грн. 00 коп., в загальному розмірі 3 346 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни, ст. ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експертів, в розмірі 3 346 (три тисячі триста сорок шість) грн. 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.05.2023 року, на транспортний засіб "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який було вилучено під час огляду місця події 25.04.2023 року, - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - транспортний засіб "Opel Astra", реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, відповідно до постанови слідчого від 25.04.2023 року, визнаний речовим доказом та знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області, повернути безоплатно особі, в якої він був вилучений, - ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя