УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2023 Справа №607/13444/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду під час підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні №0000018, на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.212 КК України, в редакції Закону 4025-VI від 15.11.2011 року та ч.2 ст.366 КК України, в редакції Закону 1261-VII від 13.05.2014 року, -

встановив:

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання призначити судовий розгляд кримінального провадження Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у відкритому судовому засіданні, посилаючись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону.

Захисник ОСОБА_5 пояснив, що немає зауважень до змісту обвинувального акту, тому просить призначити судовий розгляд кримінального провадження. Інших клопотань він не заявив.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що підтримує клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, тому що він не відповідає вимога закону, а в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено реквізитів процесуальних рішень.

Згідно з ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На підставі ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Із змісту обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.3 ст.212 КК України, в редакції Закону 4025-VI від 15.11.2011 року та ч.2 ст.366 КК України, в редакції Закону 1261-VII від 13.05.2014 року вбачається, що у ньому зазначено всі відомості передбачені ч.2 ст.291 КПК України. Отже, обвинувальний акт відповідає вимогам закону. Оскільки, Реєстр матеріалів досудового розслідування є окремим документом, а Законом не передбачено, що обвинувальний акт може бути повернуто прокурору через зауваження до змісту реєстру матеріалів досудового розслідування, тому підстав для задоволення клопотання немає.

Згідно з обвинувальним актом кримінальні правопорушення вчинено в межах територіальної юрисдикції Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Отже, на підставі отриманого обвинувального акту необхідно призначити судовий розгляд Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області.

Відповідно до ст.27 КПК України кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито.

Підстав передбачених ч.2 ст.27 КПК України для прийняття рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, впродовж усього судового провадження або його окремої частини, немає, тому судовий розгляд необхідно проводити у відкритому судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання доручити органу пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Сторона захисту заперечень не заявила.

На підставі ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачену особу, а також, прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду; Досудова доповідь складається щодо особи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.212 КК України, в редакції Закону 4025-VI від 15.11.2011 року та ч.2 ст.366 КК України, в редакції Закону 1261-VII від 13.05.2014 року, які в контексті ст.12 КК України відносяться до відповідної тяжкості злочинів, що є підставою для складання досудової доповіді.

В порядку передбаченому ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, які стосуються інтересів держави Україна, зокрема, економічного добробуту, що в контексті ст.314 КПК України є підставою для складання досудової доповіді стосовно нього, невідкладно.

Прокурор ОСОБА_6 просить допитати 38 свідків сторони обвинувачення під час судового розгляду. В порядку передбаченому ст.349 КПК України, визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядок їх дослідження суд вирішує на стадії судового розгляду кримінального провадження, тому з метою забезпечення розумного строку проведення і завершення судового розгляду необхідно роз`яснити прокурору ОСОБА_6 обов`язки щодо забезпечення прибуття свідків обвинувачення до суду, передбачені статтями 23, 327 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про скасування арешту накладеного Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.06.2016 року та просить повернути йому майно, оскільки слідчі дії проведено і відпала потреба в його арешті.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення клопотання і пояснив, що суд вправі розпорядитися речовим доказом лише, коли ухвалить рішення по суті.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, захисника, власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Згідно з ст.349 КПК України на стадії судового розгляду суд приймає рішення про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження. Учасники судового провадження можуть висловити свою думку про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження.

Сторони ще не заявляли клопотань про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження і не висловлювали свою думку щодо цього. Отже, прийняття рішення про скасування арешту на майно та його повернення обвинуваченому ОСОБА_4 буде передчасним, адже може ускладнити або унеможливити дослідження речових доказів. За таких обставин на цій стадії судового розгляду клопотання до задоволення не підлягає.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав Клопотання про зміну запобіжного заходу застави на особисте зобов`язання, але під час підготовчого судового засідання відмовився від нього, пояснивши, що бажає заявити інше клопотання, а тому, його необхідно залишити без розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав Заперечення щодо незаконності здійснення процесуальних дій під час досудового розслідування в яких просить визнати незаконним клопотання прокурора прокуратури Тернопільської області та призначену позапланову виїзну документальну перевірку фінансово-господарської діяльності ПП «Імекс» з питань дотримання податкового та іншого законодавства України із 01.01.2015 року по 31.12.2015 року по взаємовідносинах із ПП «Компанія Фотоніка», ТОВ «Нафта Торг-ЛТД», ТОВ «БК Оптима», ПП «Аква-Медікум», ТОВ «Профі Хаус», а проведені дії такими, що вчинені з порушенням вимог КПК України. Із змісту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 заперечує законність клопотання прокурора, а дії проведені внаслідок її ухвалення такими, що вчинені з порушенням вимог КПК України. Однак, ОСОБА_4 не долучив до Заперечення і не надав під час підготовчого судового засідання суду жодних доказів, які підтверджують незаконність здійснення процесуальних дій під час досудового розслідування.

Також, в Запереченнях щодо незаконності здійснення процесуальних дій під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 просить визнати незаконною і скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.04.2017 року про призначення позапланової виїзної документальної перевірки фінансово-господарської діяльності ПП «Імекс» з питань дотримання податкового та іншого законодавства України із 01.01.2015 року по 31.12.2015 року по взаємовідносинах із ПП «Компанія Фотоніка», ТОВ «Нафта Торг-ЛТД», ТОВ «БК Оптима», ПП «Аква-Медікум», ТОВ «Профі Хаус», а дії, що проведені внаслідок її ухвалення такими, що вчинені з порушенням вимог КПК України. Крім цього, в поданій скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить визнати незаконною ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_7 від 13.10.2017 року про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 25.10.2017 року захиснику ОСОБА_8 та підозрюваному ОСОБА_4 .

На підставі ч.3 ст.303, ч.3 ст.309 КПК України під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені лише рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті; Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Отже, законом не надано суду права під час підготовчого судового засідання приймати рішення щодо законності ухвал слідчих суддів. Тому, вимоги ОСОБА_4 зазначені у запереченнях і скарзі необхідно залишити без розгляду, а подані обвинуваченим ОСОБА_4 . Заперечення щодо незаконності здійснення процесуальних дій під час досудового розслідування треба враховувати під час дослідження доказів на стадії судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав скаргу на бездіяльність слідчого заступника начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУФР ГУ у Тернопільській області ОСОБА_9 в якій просить визнати її незаконною та зобов`язати відповідальну особу вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про оголошення підозри в кримінальному провадженні №0000018 від 16.03.2016 року ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК України. Проте, обвинувачений ОСОБА_4 не долучив до скарги і не надав під час підготовчого судового засідання суду документів про які зазначив у скарзі та будь-яких інших доказів, які підтверджують бездіяльність слідчого, тому неможливо надати правову оцінку обставинам, які вказано у скарзі. За таких обставин в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Відповідно до ст.8, п.8 ч.1 ст.129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

В рішенні Конституційного Суду України №13-рп/2012 від 12.06.2012 року зазначено, що, встановлюючи обмеження права на апеляційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини, громадянина є допустимим виключно за умови, що воно є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати обмеження права осіб на доступ до суду; Такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).

Отже, обмеження права на апеляційне оскарження рішення суду не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим. Законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості апеляційного оскарження рішень суду є КПК України.

Статтями 314, 392 КПК України передбачено, які ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. З їх змісту вбачається, що ухвала про призначення судового розгляду оскарженню не підлягає.

Таким чином, обмеження права на апеляційне оскарження ухвал суду першої інстанції відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене ухвала суду першої інстанції про відмову у задовленні клопотання про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.212 КК України (в редакції Закону 4025-VI від 15.11.2011 року) та ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону 1261-VII від 13.05.2014 року) КК Українипрокурору; про призначення судового розгляду, на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.212 КК України (в редакції Закону 4025-VI від 15.11.2011 року) та ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону 1261-VII від 13.05.2014 року) КК України; про відмову у задоволенні скарг на ухвали слідчого судді; про визнання бездіяльності слідчого незаконною і зобов`язання вчинити дії, набирає законної сили після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, статтями 7, 23, 27, 32, 35, 291, 303, 309, 314 316, 327, 392 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.212 КК України, в редакції Закону 4025-VI від 15.11.2011 року та ч.2 ст.366 КК України, в редакції Закону 1261-VII від 13.05.2014 року, відмовити.

На підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.212 КК України, в редакції Закону 4025-VI від 15.11.2011 року та ч.2 ст.366 КК України, в редакції Закону 1261-VII від 13.05.2014 року, призначити судовий розгляд кримінального провадження Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у відкритому судовому засіданні на 29 червня 2023 року в 12 год. 00 хв.

Доручити органу пробації невідкладно скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , яку надати Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області до початку судового розгляду.

Копію ухвали надіслати до відповідного органу пробації Міністерства юстиції для виконання.

Роз`яснити прокурору ОСОБА_3 , що відповідно до статей 23, 327 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення, вказаних у реєстрі матеріалів досудового розслідування, з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом; Прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик, а у випадку неможливості забезпечити присутність свідків під час судового розгляду можна заявити клопотання про сприяння стороні обвинувачення у забезпеченні їх явки шляхом здійснення судового виклику, надавши докази вжиття заходів щодо їх прибуття в суд.

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту на майно, накладеного Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.06.2016 року, повернення майна йому, відмовити.

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого заступника начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУФР ГУ у Тернопільській області ОСОБА_9 , визнати її незаконною та зобов`язання відповідальної особи вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про оголошення підозри в кримінальному провадженні №0000018 від 16.03.2016 року ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК України, відмовити.

Скаргу на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.04.2017 року про призначення позапланової виїзної документальної перевірки фінансово-господарської діяльності ПП «Імекс» з питань дотримання податкового та іншого законодавства України із 01.01.2015 року по 31.12.2015 року по взаємовідносинах із ПП «Компанія Фотоніка», ТОВ «Нафта Торг-ЛТД», ТОВ «БК Оптима», ПП «Аква-Медікум», ТОВ «Профі Хаус» та дії, що проведені внаслідок її ухвалення такими, що вчинені з порушенням вимог КПК України; Клопотання зазначене у Запереченнях щодо незаконності здійснення процесуальних дій під час досудового розслідування та скаргу на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_7 від 13.10.2017 року про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 25.10.2017 року захиснику ОСОБА_8 та підозрюваному ОСОБА_4 ; Клопотання про зміну запобіжного заходу застави на особисте зобов`язання, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1