Справа № 405/5337/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0002023 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого: 28.01.2010 Жовтневим районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 11.09.2012 Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 13.02.2013 Апеляційним судом Полтавської області за ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 29.02.2016 по відбуттю строку покарання; 05.08.2020 Святошинським районним судом м. Києва з урахуванням вироку Київського апеляційного суду від 24.12.2020 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Кропивницька виправна колонія (№6)», розташованій за адресою: вул. Яновського, 50, м. Кропивницький

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в Державній установі «Кропивницька виправна колонія (№6)», що розташована по вул. Яновського, 50 в м. Кропивницькому, за вироком Святошинського районного суду м. Києва з урахуванням вироку Київського апеляційного суду за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, систематично порушував встановлений режим відбування покарання, ігнорував законні вимоги представників адміністрації установи виконання покарань, на виховні заходи не реагував, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив суспільно небезпечне діяння, яке посягає на систему правосуддя.

Так, 18.07.2023 близько 08-54 години черговим помічником начальника установи ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 проведено обхід приміщення ДІЗО ПКТ прогулянкового дворику № 3, де виявлено і вказано ОСОБА_5 на необхідність проведення прибирання останнім. Згідно з графіком чергування за липень 2023, черговим 18.07.2023 визначено засудженого ОСОБА_5 .

В подальшому черговим помічником начальника установи ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)» старшим лейтенантом внутрішньої служби засудженому ОСОБА_5 доведено те, що він являється черговим по камері і вказано на необхідність проведення прибирання приміщення прогулянкового дворику та надано весь необхідний інвентар. Після чого, засуджений ОСОБА_5 відмовився від проведення прибирання.

В подальшому засудженому ОСОБА_5 неодноразово зазначено про обов`язок засуджених щодо неухильного дотримання встановлених правил відбування покарання, в тому числі передбачених розділом ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Крім того, начальником Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» полковником внутрішньої служби ОСОБА_8 особисто, в присутності співробітників установи, засудженого ОСОБА_5 ознайомлено з вимогами ст. 391 КК України та повторно наголошено останньому про обов`язок дотримання встановлених правил відбування покарання, в тому числі на необхідність проведення прибирання.

Однак, всупереч вимог ст. 9 КВК України засуджений ОСОБА_5 18.07.2023 о 09-00 годині, перебуваючи в приміщенні ДІЗО ПКТ прогулянкового дворику № 3 ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)», що розташована по вул. Яновського, 50 в м Кропивницькому, відкрито, будучи зобов`язаним, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без поважних причин, маючи можливість, демонстративно в присутності інших засуджених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представників установи виконання покарань під відеофіксування відмовився виконували законні вимоги адміністрації Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» в особі начальника установи полковника внутрішньої служби ОСОБА_8 , а саме від проведення прибирання в прогулянковому дворику № 3 ДУ «Кропивницької виправної колонії (№ 6)», згідно графіка чергування, в яке останній переведений у зв`язку з негативним впливом на процес виправлення інших засуджених для подальшого відбування покарання.

Тим самим, ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, будучи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті всі обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені вірно та він їх не оспорює. Він дійсно був підданий стягненню у вигляді переведення до приміщення камерного типу за порушення режиму утримання. У нього було декілька порушень. З порядком відбуття покарання він був ознайомлений. Також був ознайомлений з графіком чергування. Була його черга здійснити прибирання. 18.07.2023 під час ранкової прогулянки працівником установи виконання покарання йому було вказано на необхідність прибрати дворик, на що він відмовився, оскільки вважає, що він там не засмічував. Додав, що як черговим, так і начальником установи виконання покарань йому неодноразово було роз`яснено про його обов`язок дотримання встановлених правил відбування покарання, в тому числі про необхідність проведення прибирання та про те, що в разі ухилення від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань до нього може бути застосована ст. 391 КК України. Йому було роз`яснено зміст ст. 391 КК України. Але він все одно відмовився виконувати вимоги адміністрації установи в присутності інших засуджених. У скоєному щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому правопорушень не вчиняти.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні умисних дій, що виразилися в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, будучи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, доведена.

Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 391 КК України як умисні дії, що виразилися в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, будучи особою, яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово засуджений, за місцем відбування покарання характеризується негативно, за період відбуття призначеного покарання має 31 стягнення за порушення умов відбуття покарання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 за ст. 391 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Отже, враховуючи засади призначення покарання (ст.65 КК України), відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд вважає, що визначити остаточне покарання ОСОБА_5 необхідно відповідно до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2020 з урахуванням вироку Київського апеляційного суду від 24.12.2020.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження органом досудового розслідування не обирався. Беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вчинив під час відбуття покарання за попереднім вироком суду у виді позбавлення волі та на теперішній час фактично відбуває покарання в місцях позбавлення волі, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та до набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.

Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання часткового приєднати не відбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2020 з урахуванням вироку Київського апеляційного суду від 24.12.2020, остаточно призначивши до відбування покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.

ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, негайно взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 25 вересня 2023 року.

Речові докази по справі, а саме: оптичний диск DVD-R об`ємом 4,37 Gb, на якому міститься відеозапис з нагрудного відео реєстратору (Body Cam) від 18.07.2023 ДУ «Кропивницька виправна колонія (№ 6)», який зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0002023 - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження № 0002023, які перебувають в Кропивницькій окружній прокуратурі Кіровоградської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_11