Справа №141/374/23
Провадження №1-кп/141/29/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року смт Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2023 за № 0000085 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні 20.06.2023 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив усне клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі статті 49 КК України та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав усне клопотання свого захисника адвоката ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення усного клопотання адвоката ОСОБА_5 , та вважає, що кримінальне провадження відносно обвинуваченого може бути закрито та звільнено обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, було вчинено у листопаді 2019 року.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, розглянувши усне клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 від 20.06.2023 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, матеріали справи № 141/374/23, доходить наступних висновків.

Частинами 1, 2, ст. 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Аналогічна норма закріплена у статті 62 Конституції України, відповідно до частини першої якої передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Тобто встановлювати вину особи можна виключно в обвинувальному вироку суду.

У справі «Грабчук проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушення ч. 2 ст. 6 (презумпція невинуватості) та наголосив, що при закритті провадження у суді за строками давності суд не повинен висловлюватись у термінах, які не залишають сумніву щодо погляду на те, що заявниця вчинила злочин. Зокрема, у рішенні від 4 грудня 2000 року слідчий використав слова: «в діях [заявниця] є склад злочину» та «моменту, коли [заявниця] вчинила злочин», а суд зазначив, що в діяннях заявниці «вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 167 КК України. Такі твердження суперечать презумпції невинуватості, а тому дії українського суду ЄСПЛ визнав такими, що порушують Конвенцію з прав людини.

Статтею 44 КК України (у редакції на час вчинення кримінального правопорушення) визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно вимог частини четвертої статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною першою статті 285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції на час вчинення кримінального правопорушення) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Частиною другою статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 12 КК України визначено, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України (у редакції на час його вчинення), за ступенем тяжкості є злочином невеликої тяжкості.

Як вбачається із обвинувального акту, подія кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мала місце на початку листопада 2019 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, тобто на даний час минуло більше 3 років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Судом установлено, що строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України закінчились, учасники кримінального провадження не заперечують щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього в цій частині, а обставин щодо вчинення обвинуваченим протягом цих строків нового злочину (кримінального правопорушення) певного ступеня тяжкості чи ухилення обвинуваченого від слідства або суду не виявлено.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення в частині обвинувачення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України закінчилися строки давності, їх перебіг не зупинявся і не переривався, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, на що останній надав свою усну згоду, суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Усне клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 від 20.06.2023 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

3. Кримінальне провадження № 0000085 від 01.05.2023 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині обвинувачення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1