Провадження № 1-кс/686/4770/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000095 від 22.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, 1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2023 прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме на автомобіль марки «JEEP» моделі «COMPAS» VIN НОМЕР_1 , чорного кольору, д.н.з НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , дружині ОСОБА_6 , що переданий на зберігання на спецмайданчик відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків центру забезпечення ГУНП в Хмельницькій області, що розташований в м.Шепетівка, Шпетівського району, Хмельницької області .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 22.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України.

31.05.2023 відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду було проведено обшук автомобіля марки «JEEP» моделі «COMPAS» VIN НОМЕР_1 , чорного кольору, д.н.з НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , дружині ОСОБА_6 в ході якого виявлено і вилучено серед іншого і сам автомобіль марки «JEEP» моделі «COMPAS» VIN НОМЕР_1 , чорного кольору, д.н.з НОМЕР_2 .

02.06.2023 слідчий звернувся із клопотання про арешт автомобіля марки «JEEP» моделі «COMPAS» д.н.з НОМЕР_2 , до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.06.2023 клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків, зокрема обґрунтування ознак його як речового доказу, значення для кримінального провадження.

Прокурор просить накласти арешт на указане майно для забезпечення збереження його як речового доказу, що містить сліди вчинення кримінального правопорушення.

Указані в ухвалі слідчого судді недоліки прокурор усунув лише частково.

В судовому засіданні слідчий і прокурор підтримали подане клопотання.

Вважають, що указаний транспортний засіб є знаряддям і місцем вчинення кримінального правопорушення, який використовувався підозрюваним під час вчинення вимагання та безпосереднього збуту наркотичних засобів, що зафіксовано у матеріалах негласних слідчий і розшукових дій.

Заслухавши пояснення учасників провадження, перевіривши надані матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України, одним із заходів кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

На підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися або розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна.

За положеннями ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна.

При цьому можливість застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на тимчасового вилучене майно безальтернативно нерозривно пов`язане із перебуванням такого майна у зазначеному правовому статусі.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст.169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171 та ч.6 ст.173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Зокрема, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).

Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт, прокурор не довів значення для даного кримінального провадження автомобіля марки «JEEP» моделі «COMPAS» VIN НОМЕР_1 , чорного кольору, д.н.з НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 .

Зазначення стороною обвинувачення того, що ОСОБА_6 вчинив вимагання саме у транспортному засобі та є фактично місцем учинення кримінального правопорушення, не може слугувати належною підставою для його арешту, оскільки місце як і час і спосіб вчинення кримінального правопорушення є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Для цього передбачені слідчі дії.

Водночас арешт майна, який належить третій особі, не причетній до вчинення кримінального правопорушення призведе до непропорційного втручання у її право власності.

Крім цього, виконання об`єктивної сторони вимагання у ст..189 КК України не передбачає використання транспортного засобу, а тому він не може бути знаряддям учинення цього злочину, як і злочину, передбаченого ст..307 КК України.

Разом із цим, під час розгляду клопотання не встановлено яким чином перебування у розпорядженні сторони обвинувачення чи встановлення інших заборон на цей транспортний засіб допоможе натепер установити обставини вчинення кримінального правопорушення, з огляду на посилання слідчого на фіксацію об`єктивної сторони кримінального правопорушення у матеріалах НСРД.

Положеннями п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Тлумачення ч.1 ст.169 КПК України та статті 100 КПК України дає підстави для висновку, що саме законному володільцю може бути повернуто тимчасово вилучене майно, якщо воно не вилучене з обігу чи обіг його не обмежений.

А тому транспортний засіб має бути повернутий його власнику ОСОБА_5 .

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000095 від 22.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, 1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України. відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя