Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2504/23
Номер провадження 1-кс/711/770/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2023 року

м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

При секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000210 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.07.2020 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.209 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000210 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.07.2020 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.209 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000210 від 21.07.2020 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.209 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження у ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням часу та місця, виник злочинний умисел направлений на придбання права на майно шляхом обману, а саме житловою квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , та дізнавшись про те, що власник квартири ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на придбання права на майно шляхом обману, 06.12.2019 близько 15 годин 24 хвилин ОСОБА_5 прибув до державного реєстратора виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_7 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що дані внесені до довідки № 17 від 25.12.2008 виданої Житлово-експлуатаційною конторою по обслуговуванню будинків та технічного паспорту, серія та номер: 145 від 25.10.2019, видавник КП «ЧООБТІ», про те, що ОСОБА_5 являється власником кооперативної квартири та сплатив суму пайового внеску за квартиру в розмірі 127 345 грн. по АДРЕСА_1 не відповідають дійсності, надав зазначені документи державному реєстратору ОСОБА_7 , що в подальшому стали підставою для вчинення реєстраційних дій.

В свою чергу, державний реєстратор виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області ОСОБА_7 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , будучи введеним в оману ОСОБА_5 , не підозрюючи злочинних намірів останнього, не знаючи, що надані ОСОБА_5 , документи, а саме: довідка № 17 від 25.12.2008, та технічний паспорт 145 від 25.10.2019, видавник КП «ЧООБТІ», є підробленими, сформував друковану форму заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 06.12.2019, а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №50111570 від 10.12.2019, яким засвідчено державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 .

Надані ОСОБА_5 державному реєстратору завідомо підроблені документи, стали підставою для проведення ОСОБА_7 10.12.2019 державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 шляхом обману набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до ст. 1277 Цивільного кодексу України, мала бути визнана відумерлою спадщиною та переданою у власність територіальної громади м. Черкаси та вартість якої згідно з висновком експерта CЕ-19/124-22/1293-ОБ від 03.02.2023 станом на 06.12.2019 може складати 423 800,00 грн. (чотириста двадцять три тисячі вісімсот гривень), що більше ніж у 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на час вчинення злочину.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_5 16.01.2020 з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, будучи власником квартири, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, маючи право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка є майном одержаним злочинним шляхом, та яка відповідно до ст.1277 Цивільного кодексу України, мала бути визнаною відумерлою спадщиною та переданою у власність територіальної громади м. Черкаси, з метою приховування незаконного походження права власності на вказане майно, вчинив суспільно небезпечне протиправне діяння, а саме: передав до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «СМІЛА-2017» () квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_5 16.01.2020 більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим перебуваючи у приміщенні офісу приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_8 , офіс якої знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Симоненка, 5 каб. 15-21, підписав акт прийому-передачі нерухомого майна у власність юридичної особи, а саме ОСОБА_5 передав до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «СМІЛА-2017» () в особі директора ОСОБА_9 , відповідно до якого останній набув права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Таким чином, ОСОБА_5 передав до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «СМІЛА-2017» () отриману в ході незаконних дій квартиру АДРЕСА_3 , тобто вчинив легалізацію (відмивання) вказаної квартири, одержану злочинним шляхом, та отримав від її продажу грошові кошти в сумі 423 800,00 грн. ( чотириста двадцять три тисячі вісімсот гривень), що у більше ніж у 250 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на час вчинення злочину, тобто заподіяв шкоду інтересам територіальної громади м. Черкаси на вищевказану суму.

12.04.2023 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, тобто у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), що вчинене у великих розмірах, а також ч.1 ст.209 КК України розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, вчинене особою, яка знала, що таке майно одержано злочинним шляхом.

Так, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 а також унеможливлення його відчуження підозрюваним до завершення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженню ініціатор клопотання вважає, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0277, площа 0,0823 га, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , а також закінчений будівництвом об`єкт, а саме садовий будинок загальною площею 189,2 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 підлягає арешту, у зв`язку з цим просить задоволити клопотання в повному обсязі.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримала клопотання, просила суд його задовольнити та накласти арешт на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_11 на праві приватної власності, шляхом заборони розпорядження ним, відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення виконання можливого покарання у виді конфіскації майна, яке передбачено санкцією КК України, що інкримінується підозрюваному.

В судове засідання підозрюваний ОСОБА_11 , відповідно до положень ч.2 ст.172 КПК України, не викликалася.

Заслухавши пояснення сторони обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000210 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.07.2020 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.209КК України.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. (ч.1 ст.170 КПК України).

Пунктом 3 частини 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Частиною 5 зазначеної статті встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

В судовому засіданні встановлено, що 12.04.2023 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, тобто у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), що вчинене у великих розмірах, а також ч.1 ст.209 КК України розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, вчинене особою, яка знала, що таке майно одержано злочинним шляхом.

Слід зазначити, що санкція ч.1 ст.209 КК України передбачає застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно положень ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №327238335 від 28.03.2023 підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0277, площа 0,0823.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №327238513 від 28.03.2023 підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності належить садовий будинок загальною площею 189,2 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, в даному випадку обмеження права власності шляхом накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності цілком відповідатиме принципу співмірності виконання завдань кримінального провадження, оскільки, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки реалізацію права власника майна, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тож, у даному випадку, саме не накладення арешту на майно, належне підозрюваному на праві приватної власності, може призвести до подальшого його відчуження, що суперечить завданням кримінального провадження та унеможливить виконання покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч.3 ст.209 КК України, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та винесення обвинувального вироку, а тому клопотання підлягає до задоволення шляхом заборони розпорядження (відчуження будь-яким шляхом) належного підозрюваному ОСОБА_5 майна, що забезпечить виконання можливого покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст.7, 110, 131, 132, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні відділу управління Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження №0000210 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.07.2020 за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.1 ст.209 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0277, площа 0,0823 га із забороною її відчуження;

закінчений об`єкт будівництва - садовий будинок, загальною площею 189,2 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 із забороною його відчуження.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвалу суду не пізніше наступного дня з дня її оголошення надсилати особам, які не були присутніми в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1