ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 23 серпня 2023 року про накладення арешту на майно, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000110 від 18 серпня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Накладено арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на транспортний засіб марки «BMW Х5», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_6 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням представник особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, з якої вбачається, що він просить оскаржувану ухвалу скасувати. Постановити ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про незаконність ухвали слідчого судді.

Вважає, що вищевказану ухвалу слідчого судді було ухвалено із порушенням норм матеріального права та невірним застосуванням норм процесуального права, що порушило права та законні інтереси власника арештованого майна, і порушило право на захист та право власності апелянта підлягає скасуванню через неправильне застосування кримінального процесуального законодавства, що потягло застосування такого заходу забезпечення у кримінальному провадженні, як арешт майна без позбавлення права користування таким майном.

Зазначає, що висновки слідчого судді про те, що він-код автомобіля містить ознаки підробки та автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є хибними, оскільки матеріали клопотання та й інші матеріали справи не містять будь-яких доказів, що ідентифікаційний номер автомобіля містить

ЄУНСС: 714/1113/23 Слідчий суддя: ОСОБА_8 .

Номер провадження: 11-сс/822/230/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

будь-які ознаки підробки, пошкодження або зміни тощо.

Стверджує, що клопотання прокурора не відповідало вимогам ст. 171 КПК України та у слідчого судді не було будь-яких підстав вважати, що клопотання є обґрунтованим.

Звертає увагу суду на те, що за переміщений товар через кордон в зоні митного контролю відповідають митники, а не прикордонники, а тому саме повідомлення прикордонників про наявність ознак підробки ідентифікаційних номерів автомобіля є дивним, а також за матеріалами справи нічим не підтвердженим (відсутність фото, відеофіксації, відсутність опису ознак підробки в протоколі ОМП тощо).

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг чи заперечень на подану апеляційну скаргу не надходило.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції власник майна ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_7 , які були належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явилися, та не повідомили суд про поважність причин їхньої неявки, що у відповідності до положень ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000110 від 18 серпня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 370, 372 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону ухвала слідчого судді від 21.08.2023 року відповідає у повній мірі.

Як вбачається з клопотання в провадженні сектора дізнання ВП № 4 (м. Герца) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до ЄРДР за № 0000110 від 18 серпня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 18 серпня 2023 р. до відділення поліції надійшло повідомлення прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д. н.п. Черепківці) НОМЕР_2 прикордонного загону про те, що вказаного числа близько 11:00 год. на в`їзд в Україну прибув автомобіль марки «BMW Х5» з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керування ОСОБА_6 , де під час проходження прикордонного контролю та проведення огляду транспортного засобу виявлені ознаки підробки ідентифікаційного номеру вказаного автомобіля.

В ході огляду місця події вилучено транспортний засіб автомобіль марки «BMW Х5» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Постановою дізнавача СД від 19.08.2023 р. вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Розглядаючи клопотання прокурора, про арешт майна по матеріалам досудового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових рішень за № 0000110 від 18 серпня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, а саме - транспортний засіб марки «BMW Х5» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_6 , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також те, що воно визнано речовим доказом, з метою забезпечення його збереження, на нього слід накласти арешт.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, з`ясував всі обставини, з якими пов`язується можливість накладення арешту, перевірив розумність та співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна.

Як встановлено колегією суддів, у даному випадку транспортний засіб марки «BMW Х5» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_6 , вилучений безпосередньо на місці події, є основним доказом, так як він був предметом вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, а тому визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні цілком узгоджується із критеріями, визначеними нормами ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість накладення арешту на вищевказане майно, з тих підстав, що воно є речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Необґрунтованими є посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді винесена без достатніх на те підстав та з суттєвими порушенням норм КПК України, оскільки як зазначено в клопотанні прокурора та вірно відображено у рішенні слідчого судді, арешт майна накладається з метою збереження його, як речового доказу на період проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення обставин події кримінального правопорушення.

Також на переконання колегії суддів, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного майна може призвести до негативних наслідків, та не буде відповідати завданням кримінального провадження.

Окрім того, арешт майна є тимчасовим обмеженням та такий захід забезпечення кримінального провадження може бути скасований за клопотанням власника чи володільця майна у порядку, що встановлений ст. 174 КПК України, якщо у подальшому в застосуванні такого заходу відпала потреба.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта і на те, що слідчий суддя при винесені рішення не врахував вимоги ч.ч. 1 - 3 ст. 170 КПК України.

Як зазначено в клопотанні прокурора та вірно відображено у рішенні слідчого судді, що арешт майна накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи та з метою збереження його, як речового доказу, на період проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення обставин події кримінального правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є предметом доказування по даному кримінальному провадженню, при цьому, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що слідчий суддя на даній стадії досудового провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Бере до уваги апеляційний суд і усталену практику Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи викладене, наразі підстав для скасування ухвали слідчого судді немає, а тому подану апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 23 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора, та накладено арешт з обмеженням права користування, розпорядження та відчуження на транспортний засіб марки «BMW Х5» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: Судді

_____________ ______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3