Справа № 159/5732/21
Провадження № 1-кп/159/71/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000699 від 31.07.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, із задовільним станом здоров`я, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296, частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

із участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1. ОСОБА_3 31.07.2021 близько 04:00, перебуваючи поблизу приміщення нічного клубу «Кіно» у місті Ковель по вулиці Театральна, 18, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виразилась в прагненні продемонструвати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, перебуваючи в громадському місці, в присутності сторонніх осіб, з метою вчинити бійку та самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, підійшов до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , безпричинно з особливою зухвалістю в присутності сторонніх осіб, наніс правою рукою, один удар в область живота ОСОБА_7 , та відразу повторно наніс удар правою рукою в область підборіддя ОСОБА_7 , внаслідок чого останній не втримався на ногах та впав на землю. Унаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа праворуч (клиновидна кістка, піраміда скроневої кістки) із забоєм правої лобної частки головного мозку, субарахноїдальними крововиливами правої лобної, лівої скроневої часток мозку та лівої гемісфери мозочка з розвитком набряку головного мозку та забоєм м`яких тканин правої скроневої ділянки і набряком м`яких тканин лівої скроневої ділянки, що утворились від дії тупих твердих предметів, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень згідно із пунктом 2.1.3 «б» Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю - хуліганстві, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 296 КК України.

1.2. ОСОБА_3 31.07.2021 близько 04:00, перебуваючи на відкритій місцевості біля нічного клубу «Кіно» у місті Ковель по вулиці Театральна, 18, безпричинно з хуліганських спонукань умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар правою рукою, в область живота та відразу повторно наніс один удар правою рукою в область підборіддя ОСОБА_7 , внаслідок чого останній не втримався на ногах та впав на землю. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа праворуч (клиновидна кістка, піраміда скроневої кістки) з забоєм правої лобної частки головного мозку, субарахноїдальними крововиливами правої лобної, лівої скроневої часток мозку та лівої гемісфери мозочка з розвитком набряку головного мозку та забоєм м`яких тканин правої скроневої ділянки і набряком м`яких тканин лівої скроневої ділянки, що утворились від дії тупих твердих предметів, та за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень згідно із пунктом 2.1.3 «б» Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 121 КК України.

2. Позиція обвинуваченого

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою провину у нанесенні потерпілому ОСОБА_7 ударів, однак зазначив, що не бажав настання відповідних наслідків своєї поведінки; заперечив хуліганські мотиви свого вчинку.

Пояснив, що близько 03:00 31.07.2021 разом із друзями прийшов у нічний клуб «Кіно», алкоголю не вживав; серед відвідувачів також була компанія молодих людей, у якій відпочивав ОСОБА_7 . Згодом вийшов на двір, на сходах було людно, неподалік конфліктували між собою хлопці, у тому числі ОСОБА_7 . Спускаючись по сходах обвинувачений почув, що ОСОБА_7 нецензурно висловився на адресу його матері, що його обурило; ОСОБА_3 підійшов до потерпілого і наніс йому два удари, після яких останній впав на землю та продовжував лежати без свідомості. Після приїзду швидкої допомоги ОСОБА_3 пішов додому.

Щиро розкаявся, жалкує про свій вчинок та наслідки, розуміє протиправність своїх дій; просив його суворо не карати, зробив висновки щодо недопустимості такої поведінки.

3.Позиція потерпілого ОСОБА_7 .

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 (на момент вчинення кримінального правопорушення - дитина-інвалід) вказав, що обставин і подій 31.07.2021 не пам`ятає. Зазначив, що прийняв вибачення від ОСОБА_3 , який також повністю відшкодував завдані йому збитки; претензій будь-якого характеру до обвинуваченого він не має, у зв`язку із чим провадження за цивільним позовом просив закрити. Клопотав про подальший розгляд справи без його участі; не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.

4. Досліджені в судовому засіданні докази (показання свідків, документи, у тому числі такі, що характеризують особу обвинуваченого).

4.1. Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що вночі 31.07.2021 разом з товаришами, у тому числі з ОСОБА_10 , відпочивали у нічному клубі «Кіно»; ОСОБА_3 алкоголь не вживав; неподалік від них у залі клубу знаходилась компанія молодих людей, серед яких був ОСОБА_7 , з яким раніше ані свідок ані обвинувачений не були знайомі; ОСОБА_7 вживав алкогольні напої. У приміщенні нічного клубу ОСОБА_7 поводив себе агресивно, нецензурно виражався. На сходах біля приміщення клубу, куди усі відвідувачі вийшли близько 04:00, ОСОБА_7 двічі вступав у конфлікти з різними особами. Коли ОСОБА_3 спустився зі сходів на тротуар біля нічного клубу, у нього виник конфлікт із ОСОБА_7 , останній кричав нецензурно виражався, погрожував; ОСОБА_3 наніс один удар кулаком в голову ОСОБА_7 , від якого він впав на землю, лежав без свідомості; першу медичну допомогу ОСОБА_7 надавали сторонні люди, згодом приїхала швидка допомога.

4.2. Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що вночі 31.07.2021 разом з ОСОБА_10 та іншими відпочивали у нічному клубі «Кіно»; у приміщенні нічного клубу в ОСОБА_3 був словесний конфлікт із відвідувачем з іншої компанії. Коли свідок знаходився на сходах біля клубу, побачив, що поблизу сходинок знаходиться група людей, між кимось відбувається бійка. Момент нанесення обвинуваченим потерпілому удару не бачив. Із потерпілим не знайомий, раніше ніколи не спілкувався.

4.3. Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що 31.07.2021знаходився у нічному клубі «Кіно» з двома друзями. У приміщенні клубу також бачив ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , вони відпочивали у різни компаніях. Коли усі вийшли з приміщення клубу на сходи, між потерпілим і обвинуваченим виник спочатку словесний конфлікт. Момент нанесення удару ОСОБА_7 не бачив.

4.4. Свідок ОСОБА_13 показав, що 31.07.2021 знаходився у нічному клубі « Кіно » із друзями, у тому числі із ОСОБА_7 . Під час відпочинку ОСОБА_7 вживав алкогольний коктейль із горілки і соку. З приміщення клубу вийшли близько 04:00 год., на сходах між братом потерпілого і обвинуваченим виник конфлікт. Пізніше, уже біля сходів клубу ОСОБА_3 наніс удар ОСОБА_7 у голову, від якого останній впав на землю.

4.5. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000699 від 31.07.2021, рапорт працівника поліції про фіксацію повідомлення на лінію «102» о 04:02 31.07.2021 про те, що біля нічного клубу «Кіно» по вулиці Театральна у місті Ковель Волинської області молодому чоловікові нанесено тілесні ушкодження; заява ОСОБА_14 - матері неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , про вчинення відносно сина кримінального правопорушення від 31.07.2021, постанова про визнання потерпілим ОСОБА_7 від 31.07.2021, постанова про визнання ОСОБА_14 законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 02.08.2021, якими підтверджується звернення особи із заявою про злочин, внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення у Реєстр, початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

4.6. Протокол огляду місця події від 31.07.2021 з фото таблицями, в яких відображено місце і час події - територія нічного клубу «Кіно» (Волинська область, місто Ковель, вулиця Театральна, 18), зафіксовано обстановку перед входом у приміщення клубу, сліди на бруківці, схожі на кров, наявність камер відеоспостереження.

4.7. Протокол огляду місця події від 31.07.2021 з фото таблицями, якими зафіксовано відповідну слідчу дію за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 (квартира АДРЕСА_3 ), за результатами якої встановлено зокрема наявність використаного, на момент вчинення правопорушення, одягу і взуття потерпілого.

4.8. Протокол огляду місця події від 31.07.2021 з фото таблицями, протокол огляду речей та документів від 02.08.2021, якими зафіксовано відповідну слідчу дію за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 (квартира АДРЕСА_4 ), за результатами якої встановлено зокрема наявність використаного, на момент вчинення правопорушення, одягу і взуття обвинуваченого; зафіксовано огляд виявлених речей.

4.9. Постанова слідчого про визнання предметів речовими доказами від 02.08.2021, якою відповідно до статей 98, 100 КПК було визнано речовими доказами: джинсові чоловічі шорти синього кольору, футболку світлого кольору з принтом у вигляді доларових купюр, чоловічі кросівки чорного кольору з емблемою «Адідас»; футболку сірого кольору з пошкодженнями у виді розрізу збоку, кросівки червоно кольору, шорти чорного кольору. Ухвала слідчого судді від 06.08.2021, якою підтверджується здійснення судового контролю за проведенням слідчих дій в порядку статей 170-173 КПК (арешт частини вказаного майна).

4.10. Протокол огляду речей, документів від 20.08.2021, яким зафіксовано огляд відео файлів із камер відеоспостереження із нічного клубу «Кіно» (Волинська область, місто Ковель, вулиця Театральна, 18), які також відтворено у судовому засіданні.

При дослідженні відеофайлів №№ 1-8 встановлено зафіксовані події із 03:00 по 04:30 31.07.2021 на території нічного клубу «Кіно» (Волинська область, місто Ковель, вулиця Театральна, 18). Зокрема, у файлі №7 зафіксовано, що о 03:53 на східцях біля входу до нічного клубу «Кіно» знаходиться ОСОБА_3 (одягнутий у футболку світлого кольору з принтом прямокутних форм), шорти темного кольору та кросівки чорного кольору з підошвою білого кольору. Поблизу ОСОБА_3 та ОСОБА_7 невідома особа замахується рукою в бік ОСОБА_7 , від вказаного удару ОСОБА_7 ухилився, після чого ОСОБА_3 ногою вдарив ОСОБА_7 в область сідниць, останній спустився із сходів на площадку перед клубом. До ОСОБА_7 підбігла невідома особа, нанесла удар ногою в область ніг потерпілого, удар рукою в область обличчя, після яких ОСОБА_7 впав на спину та відразу піднявся; вказана невідома особа відійшла. Відразу ж о 03:53:44 до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_3 та наніс йому один удар правою рукою в область грудної клітки та о 03:53:45 наніс йому ще один удар правою рукою в область лівої частини обличчя. Унаслідок удару ОСОБА_7 впав, втративши свідомість, вдарившись правою частиною голови об бруківку і не піднімався. ОСОБА_3 відійшов від місця події та на східці, де продовжив спілкування з невідомими особами. Ще декілька хвилин ОСОБА_3 знаходився біля перил східців та о 03:58 пішов з території нічного клубу «Кіно». У файлі №5 міститься відео із ділянкою місцевості поблизу нічного клубу «Кіно», події мали місце із 04:00 по 04:30. Зображено скупчення людей, які знаходяться навпроти сходинок до нічного клубу «Кіно»; на бруківці нерухомо лежить ОСОБА_7 . О 04:04 до вказаного місця прибув автомобіль швидкої допомоги, медичні працівники через хвилину на ношах помістили ОСОБА_7 в автомобіль, згодом прибув наряд поліції. Постановою слідчого від 20.08.2021 DVD-диск із вказаними відеозаписами визнано речовим доказом у справі.

4.11. Висновок експерта №244 за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , зміст якого відповідає статті 102 КПК і згідно із яким у потерпілого виявлено комплекс тілесних ушкоджень, їх характер та причини виникнення. Так, дослідження проведене у період із 01.09.2021 по 22.09.2021, згідно із яким у підекспертного виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа праворуч (клиновидна кістка, піраміда скроневої кістки) із забоєм правої лобної частки головного мозку, субарахноїдальними крововиливами правої лобної, лівої скроневої частко мозку та лівої гемісфери мозочка з розвитком набряку головного мозку та забоєм м`яких тканин правої скроневої ділянки і набряком м`яких тканин лівої скроневої ділянки, що утворились від дії тупих твердих предметів, від удару тупим твердим предметом, можливо кулаком руки людини в ліву частину голови з наступним падінням на тверде покриття (бруківку) з висоти власного зросту при наданні тілу прискорення і удару об тупі тверді предмети (бруківку) правою скроневою ділянкою у час, вказаний постанові про призначення експертизи та в медичній документації; за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

4.12. Висновок експерта № 244-А, зміст якого відповідає статті 102 КПК, за результатами додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , проведеної 30.09.2021, згідно із яким тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння та основи черепа праворуч (клиновидна кістка, піраміда скроневої кістки) із забоєм правої лобної частки головного мозку, субарахноїдальними крововиливами правої лобної, лівої скроневої частко мозку та лівої гемісфери мозочка з розвитком набряку головного мозку та забоєм м`яких тканин правої скроневої ділянки і набряком м`яких тканин лівої скроневої ділянки на тілі ОСОБА_7 не могли утворитись унаслідок ударів (з послідуючим падінням) невстановленою особою, яка зафіксована на відеозаписі о 03:53 31.07.2021 камер відеоспостереження із нічного клубу «Кіно» (Волинська область, місто Ковель, вулиця Театральна, 18).

4.13. Допитаний у судовому засіданні судово-медичний експерт Ковельського міжрайонного відділення Волинського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_15 у межах роз`яснення висновків №244, № 244-А пояснив, що отримати встановлені тілесні ушкодження при падінні із висоти власного зросту ОСОБА_7 не міг без надання прискорення його тілу; у свою чергу прискорення тілу ОСОБА_7 завдав удар ОСОБА_3 правою рукою в область лівої частини голови від якого потерпілий впав і вдарився правою скроневою ділянкою голови об бруківку; судовий експерт акцентував на єдиному механізмі отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 : удар ОСОБА_3 у ліву скроневу частину голови потерпілого, що завдало прискорення тілу потерпілого при падінні та отримання удару правою частиною голови об бруківку.

4.14. Протокол проведення слідчого експерименту від 31.07.2021 із участю свідка ОСОБА_16 , яким зафіксовано відповідну слідчу дію під час якої встановлено окремі елементи події (місце, час вчинення, механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому), перевірено реальне існування заявлених фактів.

4.15. Згідно із протоколом затримання особи від 31.07.2021, ухвал слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.08.2021, 27.09.2021, ухвал суду від 05.11.2021, 22.11.2021 ОСОБА_3 у межах даного кримінального провадження утримувався під вартою із 31.07.2021 до 19.01.2022. Із 19.01.2022 по 19.03.2022 до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту (ухвала суду від 19.01.2022).

4.16. Згідно із наданою характеристикою від 23.09.2021 скарг з боку сусідів в РЖКП-2 на ОСОБА_3 не надходило.

4.17. Відповідно до довідки №17-02082021/07006 ОСОБА_3 попередніх судимостей не має.

5. Оцінка Суду

5.1. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих діянь за статтею 296 КК надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні.

5.2.Представник потерпілого наполягав на винуватості обвинуваченого. На стадії досудового розслідування та частково під час судового розгляду, залучений законний представник потерпілого (у зв`язку із недосягненням повноліття на момент вчинення злочину і до 30.05.2022) ОСОБА_14 категорично заявляла про винуватість ОСОБА_3 , заявила цивільний позов в інтересах сина. Сам потерпілий ОСОБА_7 обставин подій не пам`ятає, однак не заперечив винуватість ОСОБА_3 .

5.3. З іншої сторони, обвинувачений свою провину визнав лише у частині нанесення удару ОСОБА_7 . Загалом сторона захисту вважала, що дії ОСОБА_3 не містять складу кримінального правопорушення за частиною першою статті 296 КК (хуліганство); дії ОСОБА_3 вважали такими, що підпадають під кваліфікацію за статтею 128 КК як необережне тяжке тілесне ушкодження.

5.4.Захисник, в обґрунтування позиції сторони, зазначав, що за обставинами справи в діях обвинуваченого відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення за частиною першою статті 296 КК, адже діяв ОСОБА_3 не з мотивів явної неповаги до суспільства, а з мотивів особистої неприязні з потерпілим та образ з боку останнього.

5.5. Суд звертає увагу, що у даній категорії справ необхідно відмежовувати хуліганство від кримінальних правопорушень проти здоров`я, де основними критеріями відмежування є об`єкт злочину і така ознака суб`єктивної сторони, як його мотив.

5.6. Верховний Суд у своїй постанові від 22.01.2020 у справі № 732/1728/18 (провадження № 51-4485км19) наголосив, що зі змісту статті 296 КК вбачається, що об`єктом захисту за цією нормою є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що відображається у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав і свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі та ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Мотивом хуліганства є неповага до суспільства, однак причини вчинення таких дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість) чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння виходить із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, що склалися між такою особою та потерпілим.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти.

Оцінювати порушення як грубе слід з урахуванням кількості його учасників, території, на якій мало місце порушення, кількості потерпілих, тривалості порушення тощо.

Разом з тим проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян тощо.

Одночасно суб`єктивна сторона хуліганства характеризується умисною виною і мотивом явної неповаги до суспільства, яким є прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі (постанова Верховного Суду від 01.02.2022 у справі № 750/7135/17, провадження № 51 - 4914 км 21).

5.7. Повертаючись до обставин даної справи суд наголошує на тому, що обвинувачений з потерпілим не були попередньо знайомі, про що ствердив сам обвинувачений і свідки; серйозність приводу до конфлікту та необхідність відповідної поведінки обвинуваченого судом не встановлено.

5.8. Також суд враховує, що конфлікт відбувався в громадському місці біля нічного клубу «Кіно», при цьому були присутні інші особи. ОСОБА_3 , будучи особою молодого віку, з достатньою фізичною підготовкою (у шкільні роки займався боксом близько п`яти років, приймав участь у спортивних змаганнях обласного рівня) наніс удар саме ОСОБА_7 (молодшому за віком, худорлявої статури), який, за показаннями свідків, хоча і поводив себе дещо агресивно, однак не був єдиним провокатором із присутніх. За наслідками побиття ОСОБА_7 присутні сторонні громадяни надавали йому першу медичну допомогу, викликали швидку медичну допомогу, про що заявив свідок, та підтверджено відеозаписом. Конфлікт супроводжувався агресивною поведінкою обвинуваченого, яка проявилась зокрема і під час руху групи людей по сходах при виході із нічного клубу, коли ОСОБА_3 ногою вдарив ОСОБА_7 в область сідниць (такі дії обвинуваченого підтверджено дослідженим відеозаписом із місця події; під час допиту ОСОБА_3 вказану обставину цілком не визнав, однак припустив її існування, охарактеризувавши як жартівливий вчинок).

5.9. Мотивом хуліганства у даному випадку є неповага до суспільства, однак конкретні та необхідні причини вчинення обвинуваченим таких дії судом не встановлено. Суд дійшов висновку, що поведінка обвинуваченого здебільшого, позбавлена будь-якої необхідності, яка характеризується бажанням показати свою ніби вищість (винятковість), пов`язана з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

5.10. Таким чином протиправні дії вчинялися в громадському місці, у присутності великої кількості осіб. Обвинувачений діяв зухвало, демонстрував свою перевагу над потерпілим, тобто його дії були поєднані з очевидним для них грубим порушенням громадського порядку. Обстановка й обставини події, динаміка їх розвитку й поведінка свідчили про те, що дії обвинуваченого, які супроводжувались насильством над потерпілим, були зумовлені не особистою неприязню до потерпілого, а саме бажанням обвинуваченого протиставити себе суспільству, продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, бажанні самоствердитись.

5.11. Отже, суд визнає відповідні докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за частиною першою статті 296 КК, вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

5.12.У зв`язку із чим, суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 296 КК, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (хуліганство). Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

5.13. Щодо обвинувачення за частиною першою статті 121 КК.

За нормативним визначенням, умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння вказаних ушкоджень й причинним зв`язком між згаданим діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти зазначену шкоду здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки й бажає або свідомо припускає їх настання (стаття 24 КК).

5.14. Необережне тяжке тілесне ушкодження (стаття 128 КК) характеризується аналогічними елементами об`єктивної сторони, а за суб`єктивною стороною проявляється в необережній формі вини у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості, визначення яких міститься у статті 25 КК.

5.15. Отже, розмежування умисного протиправного заподіяння іншій людині середньої тяжкості тілесних ушкоджень від необережного заподіяння таких ушкоджень здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів. Зміст інтелектуального та вольового критеріїв вини в зазначених злочинах із матеріальним складом зумовлюються усвідомленням особи характеру вчиненого діяння, передбаченням або свідомим припущенням його негативних наслідків та ставленням до них.

5.16. Судом встановлено, що ОСОБА_3 умисно із застосуванням сили завдав потерпілому удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя ОСОБА_7 , що завдало прискорення тілу потерпілого при падінні та спричинило отримання удару правою частиною голови об бруківку. На переконання суду така динаміка нанесення удару потерпілому, яким надано прискорення тілу потерпілого, і як наслідок - падіння з висоти власного зросту з ударом правою частиною голови в бруківку, вказує на єдиний механізм отримання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 від завданого удару ОСОБА_3 . Судовий експерт при цьому у судовому засіданні чітко акцентував, що отримати встановлені тілесні ушкодження при падінні із висоти власного зросту ОСОБА_7 не міг без надання прискорення його тілу.

Надаючи оцінку такій активній умисній протиправній поведінці ОСОБА_3 , суд враховує, що останній діяв із невизначеним умислом (суспільно небезпечне наслідки хоч і передбачаються винним, але не є конкретизованими), за яким незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, він має нести відповідальність за фактично заподіяну шкоду, тобто за умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень (частина перша статті 121 КК).

5.17. Суд визнає докази обвинувачення у цій частині належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за частиною першою статті 121 КК, вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

5.18. Отже, Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 121 КК, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

6. Призначення покарання

6.1. При призначенні покарання ОСОБА_3 суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; враховує вимоги частини другої статті 50, статті 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

6.2. За ступенем тяжкості, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень за статтею 12 КК, вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 296 КК є кримінальним проступком; вчинене кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 КК, є тяжким злочином.

6.3. Відповідно до статті 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання є добровільне відшкодування завданого збитку, усунення заподіяної шкоди.

6.4. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до статті 67 КК - вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю (копія посвідчення серії НОМЕР_1 від 28.12.2012).

6.5. За таких обставин, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, позицію потерпілого, мету покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції частини першою статті 296 КК у виді арешту строком на 3 місяці; у межах санкції частини першої статті 121 КК у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Суд застосовує встановлений частиною першою статті 70 КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

6.6. Уданій справі, враховуючи правомірну поведінку обвинуваченого після вчиненого правопорушення (відсутність доказів про притягнення до адміністративної, кримінальної відповідальності) протягом значного проміжку часу; відшкодування потерпілому майнової і моральної шкоди та відсутність претензій з боку останнього, примирення між учасниками події; відшкодування закладу охорони здоров`я витрат на лікування потерпілого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

6.7. Обираючи застосування статті 75 КК України, суд ставить на терези з однієї сторони «право обвинуваченого», а з іншої «суспільний інтерес» та права потерпілого; збалансовуючи вказані категорії, керуючись принципом пропорційності, суд враховує такі чинники: раціональний зв`язок між метою та застосовними заходами; необхідність (обґрунтування того, що менш обтяжливого заходу не існує); тест пропорційності у вузькому значені, тобто пропорційність конкретних заходів, прийнятих в конкретній ситуації.

6.8. Отже, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, що може бути досягнуто не тільки шляхом позбавлення волі. У даних правовідносинах може бути обраний менш обтяжливий захід, ніж реальне позбавлення волі і держава створила умови, при яких за поведінкою засудженого буде встановлений контроль, з покладенням ряду обов`язків та обмежень у поведінці. В такій ситуації у випадку невиконання покладених обов`язків, засуджений може бути направлений до реального відбування призначеного покарання.

6.9. Потерпілий у судовому засіданні заявив про порозуміння із обвинуваченим, відсутність претензій до нього, застосування не суворого покарання.

6.10. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

6.11. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

Саме таке покарання буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненими кримінальними правопорушеннями та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

7. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

7.1.Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні заявив про підтримання заяви щодо відмови від цивільного позову до ОСОБА_3 у зв`язку із добровільним відшкодування обвинуваченим завданої шкоди в повному обсязі; суду надано копії розписок про отримання законним представником потерпілого ОСОБА_14 від сторони захисту коштів в рахунок відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

Прокурор у судовому засіданні надав суду квитанцію від 18.07.2023 на підтвердження сплати ОСОБА_3 витрат на лікування потерпілого закладу охорони здоров`я, які були предметом цивільного позову, заявленого до обвинуваченого.

Згідно із частиною першою статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Залишення цивільного позову без розгляду можливе лише у випадках виправдання обвинуваченого (частина третя статті 129 КПК) або неприбуття в судове засідання цивільного позивача (частина перша статті 326 КПК).

Відповідно до частини третьої статті 61 КПК України цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_7 та попередньо його законний представник ОСОБА_14 у відповідній письмовій заяві, відмовились від цивільного позову до ОСОБА_3 , таку відмову судом прийнято, тому провадження у справі належить закрити.

Із урахуванням того, що ОСОБА_3 оплатив заявлену прокурором вартість витрат на лікування потерпілого закладу охорони здоров`я, що вказує на відсутність предмету спору за відповідним цивільним позовом, провадження у справі належить закрити.

7.2.Процесуальні витрати у справі відсутні.

7.3.Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

7.4.Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 06.08.2021.

7.5. Питання щодо речових доказів вирішити з урахуванням вимог статті 100 КПК.

Керуючись статтями 70,71, 366-368, 371, 374, 376, 394, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296, частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання:

- за частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України у виді арешту строком на 3 (три) місяці;

- за частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

2. На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 остаточно визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

3. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку у 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

4. У силу статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

5. Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, закрити.

6. Провадження у справі за цивільним позовом прокурора в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування закладу охорони здоров`я витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення закрити.

7. Скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.08.2021.

8. Речові докази:

- джинсові шорти синього кольору, футболку світлого кольору (типу поло) з принтом у вигляді доларових купюр, кросівки чорного кольору, з підошвою білого кольору з емблемою «Адідас» залишити власнику - ОСОБА_3 ;

- футболку сірого кольору з пошкодженнями у виді розрізу збоку, кросівки червоного кольору, шорти чорного кольору залишити власнику ОСОБА_7 ;

- DVD-диск з наявними відеозаписами камер відеоспостереження за 31.07.2021 - залишити у матеріалах кримінального провадження.

9. Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

10. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

11. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

12. Копію повного тексту вироку, після проголошення його резолютивної частини, вручити учасникам судового провадження.

Головуючий:ОСОБА_1