УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.23 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

представника потерпілої сторони ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000233 від 30.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 242 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 242 КК України,

в с т а н о в и в :

До Оржицького районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 30.08.2021 року, відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 242 КК України, та відносно ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 242 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке мотивував тим, що у обвинувальному акті формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 242 КК України не містить даних про те, у якій формі скоєно діяння, у формі дії чи бездіяльності. Окрім того,як вказує у клопотанні захисник, в порушення ст. 27, 28 КПК України в обвинувальному акті не зазначено, коли саме ОСОБА_4 та ОСОБА_6 домовились про спільне вчинення кримінальних правопорушень, і чи була така домовленість взагалі, також не вказані і види співучасників, що на думку захисника, є порушенням вимог ст. 61 Конституції України, відповідно до яких юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Використання у обвинувальному акті формулювання обвинувачення такої конструкції, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 «починаючи з невстановленої у ході досудового слідства дати по 22.05.2019 р. здійснювали скиди забруднюючих речовин», на думку захисника, свідчить про те, що сторона обвинувачення при складанні обвинувального акту не дотрималась вимог ст. 91 КПК України, у зв`язку з чим сторона захисту не може достовірно визначити час вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 . Крім того, у клопотанні про повернення обвинувального акту зазначено, що у формулюванні обвинувачення вказано, що діяння ОСОБА_4 «створили небезпеку для довкілля», проте, на думку захисника, сторона обвинувачення не зазначила, у чому полягає ця небезпека та коли вона була створена. Також, як вказує захисник у клопотанні, з обвинувального акту неможливо достовірно встановити, куди саме скидались зворотні води TOB «Оржицький молокозавод», адже стороною обвинувачення вказано три варіанти (до р. Оржиця, на земельну ділянку та у подальшому до р. Оржиця та в болотисту заплаву р. Оржиця), тому відсутність в обвинувальному акті чіткого визначення місця скидання зворотних вод, на думку захисника, позбавляє сторону захисту можливості належним чином сформулювати свою правову позицію. Крім того, у клопотанні зазначено, що на сторінці 12 обвинувального акту вказано, що після отримання припису про усунення порушень законодавства обвинувачені з метою уникнення матеріальних витрат підприємства, не вжили заходів до усунення цих порушень і продовжили здійснення скидів зворотних вод. На цій же сторінці зазначено, що директор TOB «Оржицький молокозавод» замовив у TOB «Факторія Аква Груп» виконання робочого проекту «Реконструкція існуючих очисних споруд для очистки промислових стічних вод TOB «Оржицький молокозавод». Вказане, на думку захисника, зумовлює суперечливість висновків обвинувального акту, оскільки таке замовлення виконання робочого проекту, на думку захисника, свідчить про вжиття заходів для усунення порушень і виключає суб`єктивну сторону кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . У клопотанні захисник вказує, що в обвинувальному акті вказано, що своїми діяннями ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спричинили збитки державі. Захисник вважає, що оскільки кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відносяться до кримінальних правопорушень проти довкілля, то при формулюванні обвинувачення за вказаними кримінальними правопорушеннями має бути встановлений розмір шкоди (збитків) заподіяний не державі, а довкіллю. Наведені недоліки обвинувального акту, на думку захисника ОСОБА_5 , позбавляють ОСОБА_4 можливості належним чином реалізувати своє право на захист та не дають підстав для призначення судового розгляду.

Прокурор заперечував щодо клопотання захисника про повернення обвинувального акту, просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, посилаючись на його необґрунтованість, зазначив, що вказаний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, також вказав, що питання, щодо невідповідності фактичним обставинам вирішуються під час розгляду справи по суті. Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав. Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник також підтримали вказане клопотання. Представник потерпілої сторони просила відмовити в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту.

Заслухавши учасників справи суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Системний аналіз вказаної норми закону свідчить про те, що в обвинувальному акті викладаються ті фактичні обставини вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими. Вказане означає, що визначення обсягу та способу викладення фактичних обставин кримінального правопорушення у тексті обвинувального акта належить до повноважень прокурора, а тому ані суд, ані інші учасники судового провадження не можуть вимагати від нього змінити їх виклад.

Зі змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вбачається, що він містить, зокрема: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство обох обвинувачених; найменування та місцезнаходження потерпілої сторони, прізвище, ім`я, по батькові, службову адресу представника потерпілої сторони, прізвище, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання обох підозрюваних; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складення та затвердження.

Суд звертає увагу, що під час підготовчого засідання не досліджуються будь-які докази на підтвердження, або спростування викладених прокурором фактичних обставин, а тому суд позбавлений можливості на даному етапі перевіряти чи встановлювати їх достовірність. Питання, які стосуються змісту та достовірності викладених прокурором фактичних обставин кримінального правопорушення не підлягають розгляду на підготовчому судовому засіданні і суд на цій стадії лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не досліджуючи при цьому суті обвинувачення, а тому не вправі пропонувати слідчому/прокурору зазначати в обвинувальному акті інші обставини чи події, або викладати їх в інший спосіб. Суд не може передчасно, без дослідження будь-яких доказів, надавати оцінку обставинам, викладеним в обвинувальному акті та ставити їх існування під сумнів.

Суду не надано жодного доказу, який би свідчив про порушення стороною обвинувачення вимог ст. 291 КПК України.

Суд вважає, що цих вимог кримінального процесуального закону органи досудового розслідування при складанні та затвердженні обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000233 від 30.08.2021 дотримались.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання про повернення прокурору обвинувального акту задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 291, 314-315 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000233 від 30.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 242 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 239, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 242 КК України.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя