Провадження № 1-кс/161/3906/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 27 липня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Коршів, Луцького району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про те, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2023 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із клопотання вбачається, що Слідчим відділом Управління СБУ у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000198, яке внесене до ЄРДР 14.12.20220 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Так, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, обіймаючи посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Корунд» (надалі - ТОВ «НВФ «Корунд»), упродовж лютого-липня 2022 року, знаходячись на підконтрольній території України у місті Луцьку по вулиці Виробничій, 34В, Волинської області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України та той факт, що іноземне підприємство «общество с ограниченной ответственностью «Ривелт» (рф, м. Томськ - надалі «ООО «Ривелт»), з котрим у нього склались попередні сталі комерційні відносини, перебуває під юрисдикцією рф, діючи умисно з особистих корисливих мотивів, вирішив провадити фінансово-господарську співпрацю з зазначеною вище іноземною юридичною особою держави-агресора.

При цьому він розумів, що здійснення такої діяльності можливе лише у взаємодії з державою-агресором та її представниками: підприємством «ООО «Ривелт», іноземними митними та фіскальними органами, що в свою чергу, призведе до постачання товарів на територію останньої, тобто до провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, а також достовірно усвідомлював, що наведені дії є незаконними, оскільки вчиняються всупереч чинного законодавства України, яке забороняє провадження господарської діяльності у взаємодії з державою агресором, та, крім цього, реалізована у такий спосіб продукція, серед іншого, може використовуватись державою-агресором як конструктивний елемент підшипників, що застосовуються в оборонно-промисловому комплексі рф.

Зокрема, діючи з метою реалізації умислу на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, ОСОБА_6 , діючи за порадою директора товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія» (надалі - ТОВ «Вікторія»), дії якого були предметом розслідування в іншому кримінальному провадженні, дійшов згоди з представникам «ООО «Ривелт» про здійснення подальшої господарської діяльності у взаємодії з останніми, щодо реалізації та постачання на територію держави-агресора виробленої ТОВ «НВФ «Корунд» продукції за посередництва європейських підприємств, з метою приховування дійсних комерційних відносин з рф.

Так, ОСОБА_6 організував виготовлення, підготовку і загальне керівництво міжнародною поставкою відповідного товару на територію російської федерації та за посередництва директора ТОВ «Вікторія», у якого склались сталі комерційні відносини з підприємствами держави-агресора, узгодив питання юридичного оформлення угоди поставки «циліндричних роликів» удаваному контрагенту з Європейського Союзу і надалі кінцевому покупцю «ООО «Ривелт», погодив асортимент продукції, а також здійснив контроль безпосереднього постачання до російської федерації товару виготовленого очолюваним підприємством.

Так, за умови безпосереднього сприяння директора ТОВ «Вікторія», у період лютого-липня 2022 року, на виконання злочинного умислу направленого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, ОСОБА_6 організував виготовлення на підконтрольних виробничих потужностях, розташованих у місті Луцьку по вулиці Виробничій, 34, Волинської області, а також за допомогою електронної пошти з мережевою адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до якої він має безперешкодний доступ з робочого ПЕОМ та власного мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 , узгодив умови продажу продукції «циліндричні ролики» і забезпечив керівництво міжнародною поставкою останніх в адресу російської компанії «ООО «Ривелт» через запропоновану директором ТОВ «Вікторія» фірму посередника - «United Stream OU» (місто Таллінн, Естонська Республіка).

Крім того, ОСОБА_6 , послуговуючись набутими стійкими комерційними зв`язками директора ТОВ «Вікторія» із керівництвом естонського підприємства «United Stream OU», з метою провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, використав ділові можливості останнього і залучив його, як експедитора міжнародних перевезень від підприємства «Grand Service UAB» (м. Вільнюс, Литовська Республіка), під час завантаження «циліндричних роликів» 29.06.2022 у місті Луцьк Волинської області.

Діючи у такий спосіб, ОСОБА_6 провадив господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором шляхом продажу 29.06.2022 «циліндричних роликів» в адресу «ООО «Ривелт» у кількості 185250 штук, загальною вартістю 25895,05 доларів США.

Слідчим 25.07.2023 складено та погоджено з прокурором у кримінальному провадженні письмове повідомлення про підозру та цього ж дня о 10 год. 15 хв. громадянину України ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_6 від надання показів відмовився. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 111-1 КК України, підтверджується зібраними у відповідності до кримінального процесуального законодавства України доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 29.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 20.06.2023; листом Волинської митниці ДМС України від 08.02.2023; листом ТОВ «Булавка-транс» від 28.02.2023; листом ДП «Миколаївський суднобудівний завод» від 12.01.2023; протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 20.02.2023; протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 17.04.2023; протокол огляду електронної сторінки від 17.01.2023; протоколом огляду електронної сторінки від 18.01.2023; протокол огляду електронної сторінки від 19.01.2023; протоколом огляду електронної сторінки від 27.02.2023; протоколом огляду матеріального носія інформації від 07.03.2023; протоколом огляду оптичного диску від 10.02.2023; протоколом обшуку від 27.03.2023 та іншими доказами у їх сукупності.

Є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може із достатньою вірогідністю знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, у ході досудового розслідування зафіксовано, як 28.03.2023 у ході телефонного спілкування із менеджером ТОВ «НВФ «Корунд» ОСОБА_8 , дає вказівку ОСОБА_6 підробити накладні про допомогу підрозділам ЗСУ на що остання не погоджується. ОСОБА_8 у подальшому підтвердила факт такої розмови під час допиту 29.03.2023.

Також, 01.04.2023 зафіксовано розмову ОСОБА_6 із ОСОБА_10 у ході якої обговорюється потреба підшукання відповідного спеціаліста для підготовки сертифікатів про можливість використання продукції ТОВ «НВФ «Корунд» виключно у цивільній сфері по при реальну можливість її використання для військових потреб.

Вищевикладені факти свідчать про наявність реальних ризиків, того що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто вчинити дії передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_6 може схиляти свідків у даному кримінальному провадженні до відмови від вже наданих органу досудового розслідування показів або їх зміни, в тому числі й свідком ОСОБА_7 , який комерційно пов`язаний з підприємством очолюваним підозрюваним та іншими працівниками ТОВ «НВФ «Корунд».

Зокрема, можливість таких дій підозрюваного підтверджується зафіксованою розмовою ОСОБА_6 з менеджером підприємства ОСОБА_8 , що мала місце 28.03.2023, у ході якої він погрожує тим, що примусить працівників очолюваного підприємства найти документи, яких не існує, таким чином схиляє останніх до їх підробки.

Вищевикладені факти свідчать про наявність реальних ризиків, того що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, тобто вчинити дії передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 5 років, а отже існує обґрунтована ймовірність, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та намагатися уникнути відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Так підозрюваний має право безперешкодного перетину державного кордону України в умовах правового режиму воєнного стану та отримав паспорт громадянина України для виїзду за кордон с.н. НОМЕР_2 .

Про намагання ОСОБА_6 уникнути відповідальності за вчинений злочин свідчить й те, що з моменту проведення обшуку 27.03.2023 за місцем проживання та трудової діяльності підозрюваного, останнім було відчужено усе цінне майно (об`єкти нерухомості, частку у статутному капіталі підприємства), що могло б стати предметом конфіскації внаслідок притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Вищевикладені факти свідчать про наявність реальних ризиків, того що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, тобто вчинити дії передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

У цей же час ОСОБА_6 , намагаючись підробити окремі документальні матеріали щодо діяльності ТОВ «НВФ «Корунд», може вчинити інші кримінальні правопорушення. Окрім того, підозрюваний не відмовився від подальшого постачання продукції до рф за посередництва підприємств інших країн, так як російська федерація залишається єдиним високорентабельним ринком збуту вузькоспеціалізованої продукції ТОВ «НВФ «Корунд».

Так, у розмові зафіксованій протоколом від 20.02.2023, підозрюваний упродовж період початку повномасштабного вторгнення має на меті розширити торгівельну взаємодію з російською федерацією шляхом постачання не лише циліндричних роликів, але й гірничорудних доліт. При цьому ОСОБА_6 прагне не допустити до російського ринку жодного з конкурентів.

Вищевикладені факти свідчать про наявність реальних ризиків того, що підозрюваний може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому останній підозрюється та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто вдатись до дій передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, наведені обставини в їх сукупності вказують на наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому останній підозрюється.

Виходячи з положень ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Беручи до уваги наведені вище ризики та наявність вагомих доказів підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України та враховуючи військову агресію Російської Федерації проти України та введення воєнного стану на всій території України, існує обґрунтована необхідність в обранні щодо нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, аналіз вищевказаних ризиків дає підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти цим ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вдівець, у фактичних сімейних стосунках не перебуває, на утриманні жодної особи не має, син останнього досяг повноліття і живе окремо від нього. Нерухомим майном та цінним рухомим майном підозрюваний в Україні не володіє.

На момент повідомлення про підозру ОСОБА_6 обіймає посаду директора товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Корунд» (місто Луцьк, вулиця Виробнича, 34В (попередня назва вулиці - Боженка), Волинської області).

ОСОБА_6 фактично проживає один за адресою: АДРЕСА_2 та зареєстрований у АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на будівлі та споруди за адресою фактичного проживання підозрюваного, не зареєстроване.

У ході досудового розслідування ОСОБА_6 не надавав належних документальних матеріалів, які б підтверджували незадовільний стан здоров`я останнього.

До кримінальної відповідальності ОСОБА_6 не притягувався, непогашені судимості відсутні, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має.

Згідно з інкримінованим ОСОБА_6 фактом поставки до країни-агресора продукції ТОВ «НВФ «Корунд», розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється останній, склав 25895,05 доларів США, що станом на дату продажу - 29.06.2022, становило 757557,098 гривень.

Разом з тим, Указом Президента України Володимира Зеленського № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України, тобто тримання під вартою.

Згідно з ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, наявність реальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також ті обставини, що незважаючи на повномасштабне вторгнення російської федерації до України, ОСОБА_6 вжив усіх заходів для поставки на територію ворожої країни виготовленої ним продукції, розмір застави слід не застосовувати.

Беручи до уваги, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, приховувати або спотворити докази своєї протиправної діяльності, впливати на свідків, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи санкцію статті кримінального закону, наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального, правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, зважаючи на наведені обставини, які свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом незастосування запобіжних заходів, на підставі викладеного слідчий просить задовольнити клопотання.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК та розширеному тлумаченню не підлягає.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд не може обґрунтовувати прийняття такого рішення виключно тяжкістю покарання, яке могло бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення без належного з`ясування наявності у кримінальному правопорушенні хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що не доведено наявності ризиків, на котрі посилається в клопотанні слідчий, та які передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищувати, сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, з витягу з ЄРДР вбачається, що посадові особи одного з суб`єктів підприємницької діяльності на території Волинської області вчиняють умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора. Вказані відомості були внесені до ЄРДР 14.12.2022 року за ст. 111-2 ч. 1 КК України.

В подальшому, 30.03.2023 року за ст. 111-1 ч. 4 КК України внесені відомості, щодо ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив у м. Луцьку провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, якому 25.07.2023 року повідомлено про підозру у вказаному злочині, тобто з часу коли відносно нього були внесенні відомості до ЄРДР минуло чотири місяця, він мав можливість сховатися від органів слідства та суду, але не зробив цього, має постійне місце мешкання.

Стороною обвинувачення наданими до клопотання доказами не доведена можливість підозрюваного впливати на свідків.

Щодо посилання слідчого, що підозрюваний може знищувати, сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то переліку цих речей не наведено, та взагалі не зрозуміло, які саме речі можуть бути знищені підозрюваним.

Крім того, доказів щодо скоєння ОСОБА_6 за цей період інших кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення також в судове засідання не надано.

До того ж, ч. 5 ст. 176 КПК України, в якій зазначено, що запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258 - 258-5, 260, 261 КК України, на яку також в клопотанні посилається слідчий, була визнана неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р/2019 від 25.06.2019 року та в подальшому виключена на підставі Закону № 2531-IX від 16.08.2022 року.

Відповідно до ст. 194 ч.3 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статі, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї частини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи, що слідчий та прокурор не довели в судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

При цьому, виходячи із положень ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язує підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України у Волинській області ОСОБА_4 ..

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-179, 193,194 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до старшого слідчого в ОВС СВ УСБ України у Волинській області ОСОБА_4 ..

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та оголошено 28 липня 2023 року о 09-50 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1