Провадження №1-кп/521/1898/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Одеси угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000428 від 01.07.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 30.06.2023 року, приблизно о 18:00 годині, перебуваючи у парку Савицького, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Мельницька, 32-В, він маючи умисел на незаконне носіння кастету, який є холодною зброєю, при цьому не маючи передбаченого законом дозволу, обов`язковість якого регламентовано п. п. 2, 4, 9, 10 «Положенням про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знайшов кастет, який є холодною зброєю та відноситься до категорії неклинкової контактної холодної зброї ударно-дробильної дії та поклав до барсетці, яка була одягнена на нього, вище зазначений металевий кастет.

Надалі, 01.07.2023 року, більш точного часу, не встановлено, він, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння без передбаченого законом дозволу, продовжив незаконно носити з собою у чоловічій барсетці, яка була вдягнена на ньому, кастет, який є холодною зброєю та належить до контактної неклинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, до моменту вилучення працівниками поліції, в ході проведення огляду місця події, за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 6-А, біля АЗС «АМК», в період часу з 14 годин 25 хвилини до 14 години 35 хвилин.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 263 КК України, а саме як носіння кастету, без передбаченого законом дозволу.

07.09.2023 року між прокурором та обвинуваченим та його захисникому було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3 ст. 424, ст.476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, а також - відсутність обтяжуючих обставин та наявність таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як-то: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, стягувати з ОСОБА_5 процесуальні витрати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання, зазначена угода не порушує прав обвинуваченого, він дійсно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні ще під час досудового розслідування, сприяв слідству, угоду укладав добровільно без примусу та тиску на нього.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України та виконання вимоги п.п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст.12 КК України злочин у якому обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до нетяжкого злочину, а тому відповідно до положень п.1 ч.4 ст.469 КПК України між прокурором та обвинуваченим за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника 07 вересня 2023 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.263 КК України кваліфіковано правильно, як носіння кастету, без передбаченого законом дозволу, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 07.09.2023 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання, передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки у межах санкції зазначеної статті КК України, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винного, його вік, суд приходить до висновку про доцільність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

На підставі ст.ст. 118, 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи зброї №СЕ-19/116-23/10843-ХЗ від 06.07.2023 року у розмірі 956,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає необхідним зняти арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 р., а саме з металевого предмету ззовні схожого на кастет який був вилучений 01.07.2023 року під час огляду місця події.

На підставі ст. 100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі: кастет чорний металевий який перебуває у камері зберігання речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області /квитанція№001465/ - знищити.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу застосований ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.07.2023 року який припиняє свою дію 11.09.2023 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 вересня 2023 року між прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття покарання, призначеного цим вироком, з випробувальним терміном на 1 /один/ рік, якщо він на протязі цього часу не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи або навчання;

Строк випробування ОСОБА_5 а саме випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 07 вересня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи зброї №СЕ-19/116-23/10843-ХЗ від 06.07.2023 року у розмірі 956,00 грн.

Зняти арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2023 р., а саме з металевого предмету ззовні схожого на кастет який був вилучений 01.07.2023 року під час огляду місця події.

Речові докази по справі: кастет чорний металевий який перебуває у камері зберігання речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області /квитанція№001465/ - знищити.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період часу застосований ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.07.2023 року який припиняє свою дію 11.09.2023 року залишити без змін.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 5 /п`яти/ років.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджено сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертої статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1