У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, матеріали справи за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій та зобов`язання до вчинення дій. Скаргу мотивовано тим, що, потерпілим ОСОБА_4 та його захисником подано на адресу ДБР клопотання від 08.08.2023 року в порядку ст. 220 КПК України у кримінальному провадженні № 0000296 від 21.12.2022 року про призначення судової почеркознавчої експертизи; проведення перехресних допитів; перекваліфікації кримінального правопорушення.

Відповіді на подане клопотання заявники не отримали.

Оскільки слідчий дане клопотання не розглянув у встановлений процесуальним законом строк, заявники звернулися до Ужгородського міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій та зобов`язання до вчинення дій.

В судове засідання особи, які подали скаргу ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 не зявилися. ОСОБА_3 подав до суду клопотання в якому просив суд провести розгляд скарги без їх участі.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, жодних пояснень на адресу суду не скерував. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора і слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування віднесено до повноважень слідчого судді та урегульовано главою 26 КПК України, якою чітко встановлені межі розгляду та вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарг. Також кримінально-процесуальним законом встановлені певні процедури оскарження, дотримання яких є обов`язковим.

Відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У цьому випадку, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків з урахуванням того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та у такому відстоюванні прав останні є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, в ході судового розгляду, з огляду на те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, установив таке.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України , яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Належною правовою процедурою є та, яка передбачена кримінальним процесуальним законодавством України, адже відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» (надалі Постанова) не допускається постановлення судових рішень, які спрямовані на зобов`язання до вчинення дій, які не є обов`язковими за законом.

А тому, з урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя аналізуючи питання дотримання прав, свобод та інтересів особи, яка подала скаргу, у цьому кримінальному провадженні, в світлі обставин викладених у вимозі, бере до уваги наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Так, звертаючись до слідчого судді із даною скаргою, заявники мотивували скаргу тим, що на день звернення із даною скаргою до суду, слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 не розглянув клопотання ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 про призначення судової почеркознавчої експертизи; проведення перехресних допитів; перекваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000296 від 21.12.2022 року та не виніс постанови (тобто не прийняв рішення) у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Згідно ч.1 ст.220 КПК України, вбачається, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий , прокурор зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною 2 ст.220 КПК України визначено, що про результат розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивної причини надсилається їй.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 подали до ДБР клопотання від 08.08.2023 року про призначення судової почеркознавчої експертизи; проведення перехресних допитів; перекваліфікації кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000296 від 21.12.2022 року.

Відомостей про надіслання відповіді ініціатору звернення в судовому засіданні слідчому судді надано не було.

Станом на день розгляду скарги у слідчого судді відсутні відомості щодо розгляду даного клопотання в порядку ст. 220 КПК України. Слідчий не надав суду постанову прийняту ним за результатами розгляду клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 21.12.2022 року внесені до ЄРДР за № 0000296 від 21.12.2022 , попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 366 КК України. Згідно витягу з ЄРДР за № 0000296 від 21.12.2022 слідчим є ОСОБА_5 .

В силу положень ст. ст. 22, 26 КПК України вказані при зверненні із клопотанням обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій, адже ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року вказує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід зазначити, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

При дослідженні слідчим суддею матеріалів скарги встановлено, що доказів на підтвердження розгляду вказаного клопотання від 08.08.2023 року в порядку ст. 220 КПК України та повідомлення ініціаторів звернення про результати їх розгляду матеріали скарги не містять. Іншого слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що слідчим допущено бездіяльність, яка полягає у нерозгляді вказаного клопотання у відповідності до приписів ч. 1 ст. 220 КПК України.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України встановлено, що права і обовязки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, слідчий зобов`язаний розглянути клопотання подане ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_3 від 08.08.2023 року та про прийняте рішення за його результатами повідомити ініціатора звернення.

Крім того, згідно ст. 110 КПК рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається зокрема з:… 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу …

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відтак, слідчим доказів розгляду цього клопотання в повному обсязі, вирішення його згідно вимог ст. 220 КПК України шляхом прийняття відповідного рішення та вручення такого заявникам не представлено.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0000296 від 21.12.2022 року , не здійснив необхідні процесуальні дії, які зобов`язаний вчинити у порядку визначеному КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слід, зобов`язати сслідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0000296 від 21.12.2022 року розглянути клопотання подане ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_3 від 08.08.2023 року у кримінальному провадженні № 0000296 від 21.12.2022 року та за результатами розгляду клопотання прийняти вмотивоване рішення відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Як випливає з аналізу норм КПК України, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач , прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання вчинити дію за клопотанням згідно ст. 220 КПК України, так як такий спосіб захисту порушених прав є єдино ефективним засобом юридичного захисту в національному органі у світлі норм ст. 307 даного Кодексу.

Завданням слідчого судді відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України № 1402-VIII є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування.

У розумінні статті 303 КПК України нездійснення процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк, може вважатися бездіяльністю й оскаржуватися до суду лише у випадках, коли законний обов`язок службової особи щодо їх вчинення є безальтернативним і не передбачає дискреції як можливості вибору одного з кількох варіантів правомірної поведінки.

Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування врегульовано статтею 220 КПК України.

При цьому, у цьому разі бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений статтею 220 КПК України термін слідчий, дізнавач, прокурор не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні

Враховуючи вищенаведене в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення поданої скарги та зобовязати слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0000296 від 21.12.2022 року , розглянути клопотання подане ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_3 від 08.08.2023 року у кримінальному провадженні 0000296 від 21.12.2022 року в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України та повідомити про прийняте рішення ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 у спосіб, передбачений чинним КПК України.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій та зобов`язання до вчинення дій задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_5 в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження № 0000296 від 21.12.2022 року , розглянути клопотання подане ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_3 від 08.08.2023 року у кримінальному провадженні № 0000296 від 21.12.2022 року в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України та повідомити про прийняте рішення ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 у спосіб, передбачений чинним КПК України.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1