Справа № 947/7460/23
Провадження № 1-кс/947/8021/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000279 від 29.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 162, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 ,подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000279 від 29.08.2022 року, накладеного на майно, вилучене 13.03.2023 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: посвідчення працівника поліції на ім`я ОСОБА_4 НОМЕР_1 , довіреність на ім`я ОСОБА_4 на керування транспортним засобом № 984752 НРС на 1 арк., витяг про реєстрацію довіреності на 1 арк., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «VolkswagenTiguan» серії НОМЕР_2 ; предмет зовні схожий на мобільний телефон марки Iphone; флеш накопичувач марки Apacer.

В обґрунтування вимог клопотання особа, що з ним звернулась, вказує на те, що у клопотанні слідчого про арешт майна не було наведено доказів, що вилучені речі відповідають критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України. Крім того, адвокат ОСОБА_3 зазначає, що станом на сьогоднішній день з дня накладення арешту майна, вилученого в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , минуло майже 3 місяці, а тому у сторони обвинувачення було достатньо часу для проведення усього необхідного комплексу процесуальних дій по виявленню, фіксації та збереженні можливої доказової бази, а також для проведення експертних досліджень. У зв`язку із чим, на думку адвоката ОСОБА_3 , подальший арешт вилученого майна призводить виключно до необґрунтованого та незаконного обмеження права власності ОСОБА_4 .

В судове засідання представник ОСОБА_4 не з`явився, про те від адвоката ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за її відсутності, в якій вона зазначила, що підтримує вимоги, викладені у клопотанні.

Прокурор у судове засідання також не з`явився, проте останнім до суду було скеровано заяву, з якої вбачається, що він заперечує проти скасування арешту майна, оскільки таке майно є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та накладення на нього арешту відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

Дослідившиклопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи зави сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Положенням ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Як встановлено слідчим суддею, 13.03.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

- ч. 4 ст. 189 КК України вимагання - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, обмеження прав, свобод та законних інтересів цих осіб, що завдало майнової шкоди у великих розмірах, вчинене за попередньою змовою групою осіб та службовими особами з використанням свого службового становища, в умовах воєнного стану;

- ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 162 КК України незаконне проникнення до житла, незаконне проведення в ньому обшуку, вчинене службовою особою та погрозою застосування насильства, за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 146-1 КК України затримання та позбавлення волі людини, вчинене представником держави, з подальшою відмовою визнати факт такого затримання, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 5 ст. 185 КК України крадіжка - таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Під час проведення обшуку у вказаному кримінальному проваджені, а саме за місцем проживання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено майно, яке 14.03.2023 року постановою слідчого визнано речовими доказами.

23.03.2023 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси враховуючи необхідність забезпечення збереження речових доказів на майно зазначене в клопотанні захисту було накладено арешт.

Як вбачається зі змісту означеної ухвали слідчого судді, підставою для застосування в рамках такого кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна стала саме та обставина, що згідно матеріалів кримінального провадження було вчинено кримінальні правопорушення, та вилучено певні речі та документи на які з метою необхідності забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), накладено арешт.

З огляду на викладене, слідчий суддя не може визнати обґрунтованими доводи заявника в тій частині, що арешт майна було накладено необґрунтовано, оскільки на момент розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя прийшов до переконання про відповідність арештованого в подальшому майна категорії речових доказів.

Що стосується подальшої необхідності в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Арештоване майно фактично є речовим доказом в рамках кримінального провадження, а отже, доводи заявника не можуть в повній мірі свідчити про те, що необхідність у подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на теперішній час перестала існувати.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що правові підстави для задоволення поданого клопотання на теперішній час відсутні, а тому в задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Таким чином, керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000279 від 29.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 146-1, ч. 2 ст. 162, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 368 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1