Справа № 669/545/23
Провадження № 1-кп/669/49/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2023 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт Білогір`я та в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000733 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Залужжя Білогірського району Хмельницької області, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, неодруженої, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше судимої:

- 11 травня 2021 року Білогірським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 121 КК України до п`яти років позбавлення волі, від відбування покарання звільнена з випробуванням з призначенням іспитового строку три роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення слідує, що «26 квітня 2023 року біля 20 год 00 хв на прохання потерпілого ОСОБА_7 до його квартири, що по АДРЕСА_2 , прийшла ОСОБА_5 , яка приєдналася до останнього та присутніх у квартирі, які сиділи за столом та розпочали спільне вживання алкогольних напоїв. Під час перебування в квартирі потерпілого ОСОБА_7 . ОСОБА_5 мала змогу спостерігати звідки власник квартири дістає грошові кошти, так як потерпілий ОСОБА_7 неодноразово під час застілля діставав грошові кошти купюрами номіналом по 200 грн, для того щоб надати кошти для ОСОБА_5 , яка ними розрахувалася за таксі, яким приїхала, а також в ході відпочинку ще пропонував для останньої 1000 грн для оплати послуг таксі, коли ОСОБА_5 поїде до дому, та придбання подарунків для своїх дітей. Від грошових коштів в сумі 1000 грн ОСОБА_5 відмовилася та не взяла їх.

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі потерпілого ОСОБА_7 , дізналася про наявність в останнього грошових коштів та про місце їх схованки, а саме під матрацом, який лежав на дивані, на якому сидів потерпілий ОСОБА_7 , у зв`язку з чим під час застілля у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на заволодіння коштами, наявними під матрацом та належними для потерпілого ОСОБА_7 .

В подальшому, 27 квітня 2023 року біля 02 год 00 хв ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, шляхом вільного доступу, користуючись неуважністю власника та присутнього в квартирі ОСОБА_8 , які не спостерігали за нею, діючи таємно, з-під матрацу дивана викрала 6000 грн, які належать для потерпілого ОСОБА_7 .

Після вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 з викраденими грошовими коштами раптово залишила квартиру потерпілого ОСОБА_7 , а викраденими коштами розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдала потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 6000 грн».

Вищевказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитана в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 винуватою себе у вчинені інкримінованого їй злочину не визнала та суду пояснила, що вона дійсно на особисте запрошення ОСОБА_7 приїхала до останнього на таксі біля 20 год 26 квітня 2023 року, де вже знаходилися власник квартири ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . При цьому, зазначила, що ОСОБА_7 , коли запрошував її по телефону в гості, то запевнив, що для приїзду до нього із с. Залужжя в смт Білогір`я вона може викликати таксі, а він вже по приїзді повністю розрахується з таксистом. Так, коли вона приїхала в смт Білогір`я до квартири ОСОБА_7 , то останній дав їй 400 грн, а саме дві купюри по 200 грн, з яких 350 грн вона віднесла на вулицю таксисту, а решту 50 грн повернула ОСОБА_7 . При цьому, зазначила, що незважаючи на те, що за таксі розраховувався ОСОБА_7 , у неї при собі були особисті кошти в сумі 800 грн. Пояснила, що в квартирі вони всією компанією вживали алкогольні напої (горілку) та продукти харчування, відпочивали, а ближче до півночі вона стала просити викликати для неї таксі, щоб повернутися додому. Таксі вночі вже не було, а тому біля 1 год ночі 27 квітня 2023 року вона залишила квартиру ОСОБА_7 та пішки пішла до с. Корниця, де вже вранці біля 6 год 30 хв, перебуваючи в с. Корниця, викликала таксі, яким спочатку заїхала в с. Вікнини, де до неї в авто підсів її співмешканець ОСОБА_10 і з ним вона поїхала в с. Надишень, де вони в той день разом планували працювати на заробітках на городі в місцевих жителів. Приїхавши в с. Надишень, вона в магазині придбала продукти харчування вартістю 200 грн. При цьому, зазначила, що з таксистом за надані послуги розраховувалася власними коштами в розмірі 600 грн. Крім того, вказала, що під час перебування у квартирі в ОСОБА_7 вона жодних грошей у нього не бачила, окрім 400 грн, які він дав їй на таксі, та 1000 грн, які він в той вечір пропонував їй в якості подарунка, однак вона відмовилася їх взяти, сказавши, що приїде з дітьми і тоді нехай він ці гроші особисто дасть її дітям. Факт розмови з потерпілим біля поліції з приводу повернення нею грошей пояснила тим, що на той момент вона вважала необхідністю надати потерпілому будь-які кошти аби останній забрав заяву з поліції, так як вона перебувала на іспитовому строку та знала, чим їй загрожує надумане звинувачення у крадіжці. При цьому, категорично заперечила факт викрадення нею в ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 6000 грн, про які вона на той час навіть не знала, що вони у нього є в наявності.

У відповідності до ст. 91 КПК України на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, органом досудового розслідування були здобуті, прокурором покладені в основу обвинувачення та подані в судовому засіданні, а судом досліджені наступні докази:

- протокол огляду місця події від 27 квітня 2023 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 та в присутності власника (потерпілого ОСОБА_7 ) встановлено, що «в дальньому правому куті ліжка під матрацом грошових коштів не виявлено» (а.с. 93-99);

- виписка ТВБВ № 10022/064 філії Хмельницького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» по картковому рахунку ОСОБА_7 , на підставі якої, як стверджувала сторона обвинувачення, було встановлено, що 26 квітня 2023 року потерпілий ОСОБА_7 отримав грошові кошти в загальній сумі 17000 грн (а.с. 100).

З метою встановлення істини по справі, для забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду, за клопотанням прокурора під час судового провадження були допитані потерпілий ОСОБА_7 , а також свідки обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які зазначені в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що він, як особа з інвалідністю ІІІ групи, мав заощадження з пенсії в сумі 2000 грн, а також вранці 26 квітня 2023 року отримав (зняв з банківської картки) соціальні виплати за попередні 8 місяців в сумі 17000 грн (купюрами по 200 грн). З вказаних грошей він віддав борг братові в сумі 8400 грн, погасив борги в магазинах в загальній сумі 1108 грн (650 грн + 250 грн + 160 грн + 48 грн) та віддав борг знайомому ОСОБА_9 в сумі 600 грн. Маючи решту грошових заощаджень, він вирішив відсвяткувати цю подію зі своїми знайомими, для чого в післяобідню пору 26 квітня 2023 року запросив до себе в квартиру в гості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також зателефонував ОСОБА_5 , якій повідомив, щоб приїхала на таксі, а він з таксистом за послуги розрахується. Зазначив, що спочатку о 16-17 год до нього в квартиру прийшов ОСОБА_8 , з яким вони разом спочатку випили пів 0,5 л пляшки горілки, далі між 18-00 18-30 год прийшов ОСОБА_9 , якому він віддав борг в сумі 600 грн та ще окремо 800 грн для придбання горілки та продуктів харчування для спільного святкування. Через деякий час приїхала на таксі ОСОБА_5 , якій він дав 400 грн, щоб вона розрахувалася з таксистом. ОСОБА_5 вийшла на вулицю, розрахувалася з таксистом та повернулася в квартиру, де повернула йому решту 50 грн. Після цього, вони у трьох ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ) почали вживати за столом горілку (2 пляшки по 0,7 л), яку з продуктами харчування приніс ОСОБА_9 , однак він недовго залишався в квартирі та покинув їхню компанію відразу після приїзду ОСОБА_5 . Зазначив, що він сидів на ліжку, де ближче біля нього під матрацом зліва знаходилися кошти, з яких він давав ОСОБА_9 борг в сумі 600 грн та на придбання горілки і продуктів харчування в сумі 800 грн, ОСОБА_5 для розрахунку з таксистом в сумі 400 грн та в якості подарунку в сумі 1000 грн, однак остання їх не взяла. При цьому, зазначив, що під цим же матрацом він зберігав окремо, але подалі в глибину, ще кошти в сумі 6000 грн. Через деякий час, ближче до півночі, після розпивання спиртних напоїв, він на 7-10 хв вийшов на кухню у відро справити природні потреби, ОСОБА_5 залишилася в кімнаті, а ОСОБА_8 грався в телефоні, лежачи на іншому дивані, який знаходиться в цій же кімнаті, де вони відпочивали і де стоїть ліжко, під матрацом якого були заховані гроші. Коли ж він повернувся з кухні, то біля опівночі ОСОБА_5 теж сказала, що їй необхідно справити природні потреби, але захотіла вийти в громадський туалет, який знаходиться на вулиці біля будинку. Далі, коли ОСОБА_5 довгий час не поверталася, то він став її гукати, вийшов на вулицю та біля 10 хв шукав її, повернувся в квартиру та повідомив ОСОБА_8 , що ОСОБА_5 покинула їх. В той же час, ОСОБА_8 запропонував подивитися, чи є на місці гроші, на що він подивився під матрац та виявив зникнення 6000 грн, хоча 1000 грн, які він попередньо давав ОСОБА_5 , були в наявності та лежали на місці. Зазначив, що знає ОСОБА_5 біля 4 років, остання часто бувала у нього в гостях і за цей період не було жодного випадку, коли б він запідозрив її в крадіжці його грошей. Однак, на цей раз, хоч він особисто і не бачив як ОСОБА_5 викрала у нього гроші в сумі 6000 грн, проте він абсолютно переконаний в тому, що це вчинила саме вона, оскільки ОСОБА_8 , який є його давнім знайомим він цілком довіряє, а ОСОБА_9 на застіллі до пізнього вечора не залишився, покинувши квартиру набагато раніше.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він знає ОСОБА_7 біля 30 років, тому в післяобідню пору 26 квітня 2023 року йому зателефонував ОСОБА_7 та запросив до себе в гості, при цьому сказав, що отримав пенсію, а тому гарно відпочинемо. Коли він перебував в квартирі в ОСОБА_7 , то до них прийшов ОСОБА_9 , якому ОСОБА_7 дав гроші, щоб останній придбав в магазині горілки та закуски. Через деякий час, а саме біля 20 год, до них приєдналася ОСОБА_5 , яка приїхала на таксі, яке оплатив ОСОБА_7 коштами в сумі 400 грн, а здачу в сумі 50 грн ОСОБА_5 повернула ОСОБА_7 . Зазначив, що вони в трьох вживали принесену ОСОБА_9 горілку до пізньої ночі, далі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 мали між собою інтимні стосунки, після чого ОСОБА_7 хотів дати для ОСОБА_5 1000 грн в якості подарунка, однак остання їх не взяла. Вказав, що за цей час, коли вони відпочивали у трьох, ОСОБА_7 двічі виходив з кімнати в кухню в туалет на відро, а ОСОБА_5 покинула квартиру ближче до півночі, зіславшись необхідністю справити природні потреби в громадському туалеті, який знаходиться на вулиці. Пояснив, що він весь час, коли ОСОБА_7 виходив в кухню та в цей час, як залишила квартиру ОСОБА_5 , лежав на дивані поруч ліжка, де відпочивали ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , та квартири не покидав. Також, зазначив, що він особисто не бачив під матрацом 6000 грн, як і не бачив, що вказані кошти викрала саме ОСОБА_5 , однак переконаний, що це вона здійснила крадіжку грошей, так як більше нікому було це вчинити. Крім того, перебуваючи на лавочці біля приміщення поліції, коли їх мали допитувати по обставинах справи, ОСОБА_5 та її колишній співмешканець ОСОБА_10 говорили, що обвинувачена віддасть гроші.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що він знає ОСОБА_7 з 2005 року та приблизно раз в два тижні заходить до нього в гості. Так, в післяобідню пору 26 квітня 2023 року йому зателефонував ОСОБА_7 та запросив до себе в гості. Коли він прийшов до ОСОБА_7 , то останній повернув йому борг в сумі 600 грн та дав 800 грн для придбання в магазині горілки та продуктів харчування. Після придбання горілки (дві пляшки по 0,7 л) та продуктів харчування до них на квартиру приїхала ОСОБА_5 , якій ОСОБА_7 дав 400 грн, щоб вона розрахувалася за таксі. Зазначив, що він в компанії надовго не залишився, а пішов додому і лише зранку 27 квітня 2023 року до нього зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що в нього пропали гроші, тому необхідно прийти до поліції та повідомити, що йому відомо. При цьому, вказав, що він алкогольних напоїв не вживав, тому зміг оцінити, що ОСОБА_7 був в більш сильнішому стані алкогольного сп`яніння, аніж ОСОБА_8 . Також, пояснив, що він не бачив під матрацом 6000 грн та йому не відомо, хто саме вчинив крадіжку вказаних грошей у ОСОБА_7 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 (мати обвинуваченої) суду пояснила, що проживає разом з дочкою ОСОБА_5 та її малолітніми дітьми по АДРЕСА_1 , орієнтовно о 20-21 год, 26 квітня 2023 року дочка повідомила їй, що їде на таксі до свого знайомого ОСОБА_7 , а повернулася до дому через три дні, однак жодних коштів при ній не було. Зазначила, що в те, що крадіжку грошей в ОСОБА_7 вчинила її дочка вона не вірить, бо вона на такий вчинок не здатна.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що біля 08 год 27 квітня 2023 року відвозив із с. Корниця в с. Надишень ОСОБА_5 . При цьому, вказав, що по дорозі в с. Надишень заїжджали ще в с. Вікнини, де до авто підсів знайомий ОСОБА_5 та разом поїхали в с. Надишень, де ОСОБА_5 заїжджала в магазин за продуктами харчування. Зазначив, що він отримав від ОСОБА_5 оплату за проїзд в загальній сумі 600 грн, а саме: за проїзд від с. Корниця до с. Вікнини 400 грн та від с. Вікнини до с. Надишень 200 грн, оплата здійснювалася купюрами по 200 грн.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що раніше проживав разом із ОСОБА_5 однією сім`єю, біля 08 год 30 хв 27 квітня 2023 року до нього зателефонувала остання та повідомила, що їде у таксі в напрямку с. Вікнини, де вони зустрілися. Він підсів в авто та вже разом із ОСОБА_5 поїхали в с. Надишень, де вона розрахувалася з таксистом за проїзд від с. Вікнини до с. Надишень однією грошовою купюрою в розмірі 200 грн. Зазначив, що він не бачив, чи були в ОСОБА_5 ще якісь кошти. Пояснив, що знав про те, що ОСОБА_5 перебуває на іспитовому строку і що їй загрожує, а тому, як її колишній співмешканець, мав розмову з ОСОБА_7 , щоб той забрав заяву про викрадення коштів, на що останній повідомив, що зробить це лише після повернення йому викрадених коштів.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона здійснює реалізацію товарів та продуктів харчування з палатки, яка розташована на власному подвір`ї в с. Надишень. Зазначила, що вранці в кінці квітня 2023 року (точної дати не пам`ятає) до неї на подвір`я зайшла ОСОБА_5 та придбала з палатки продукти харчування, за які розрахувалася однією купюрою 200 грн.

Оцінюючи усі здобуті під час судового провадження докази обвинувачення та захисту з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, виходячи із наступного.

Згідно ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Так, дані протоколу огляду місця події від 27 квітня 2023 року про те, що «в дальньому правому куті ліжка під матрацом грошових коштів не виявлено» та дані виписки ТВБВ № 10022/064 філії Хмельницького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» по картковому рахунку ОСОБА_7 , за відсутності інших фактичних даних про наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, не можуть бути єдиними та безумовними доказами винуватості ОСОБА_5 , достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Також, аналізуючи показання потерпілого ОСОБА_7 та свідків обвинувачення, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , які були допитані в судовому засіданні, суд констатує, що їхні показання жодним чином не підтверджують той факт, що до крадіжки належних ОСОБА_7 коштів в сумі 6000 грн причетна саме ОСОБА_5 .

До того ж, жодними належними та допустимими доказами, окрім показань потерпілого ОСОБА_7 , не підтверджено того, що в дальньому правому куті ліжка під матрацом, як зазначено в протоколі огляду місця події, до моменту приходу ОСОБА_5 знаходилися грошові кошти в сумі 6000 грн.

Таким чином, обвинувачення в частині того, що ОСОБА_5 вчинила крадіжку з квартири АДРЕСА_3 належних ОСОБА_7 грошових коштів в сумі 6000 грн, зводиться лише до припущень, які в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим не можуть бути покладені в основу обвинувачення і прийняті судом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 17 та ч. 3 ст. 373 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях та ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» визнано неприпустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

З урахуванням викладеного, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 в пред`явленому їй обвинуваченні, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, що кваліфіковане за ч. 4 ст. 185 КК України, в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим ОСОБА_5 підлягає виправданню в зв`язку з недоведеністю вчинення нею даного злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, у разі недоведеності вчинення кримінального правопорушення, а також у разі недоведеності, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, суд ухвалює виправдувальний вирок.

На підставі ст. 203 КПК України ухвала суду про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (а.с. 77-78) та ухвала суду про його продовження (а.с. 127) припиняють свою дію після ухвалення виправдувального вироку.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення нею даного злочину.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1