Справа № 513/701/18
№ провадження 1-кп/495/7/2023
УХВАЛА

Про заміну запобіжного заходу

"22" вересня 2023 р. м.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п.9, ст. 185 ч. 2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 ,

захисник в інтересах обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000167 за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 2, ст. 115 ч. 2 п.9, ст. 185 ч. 2 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали, якою продовжено запобіжний захід, спливає 29 вересня 2023 року.

07 вересня 2023 року прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , надав суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , обґрунтовуючи своє клопотання тим, що підставою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обовязків, запобігання спробам переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому просить продовжити строк тримання під вартою в ДУ "Ізмаїльський слідчий ізолятор" обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 підтримав своє клопотання щодо продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки він обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення та може переховатися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, чим будуть перешкоджати встановленню істини по справі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та просив суд не обирати запобіжний захід.

Вказує, що його підзахисний перебуває під вартою з 2018 року та на даний час по справі не закрито підготовче провадження, не допитані свідки. Наголошує, що зазначенні прокурором підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є загальними.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив суд в задоволенні клопотання прокурора відмовити та клопотання свого захисника підтримав.

Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до Закону України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», а саме:

«У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту».

Оскільки справа була призначена до розгляду, але з урахуванням того, що суддя ОСОБА_7 знаходиться у відпустці, суд вважає необхідним провести розгляд клопотання прокурора стосовно продовження міри запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого суддею колегії суддів ОСОБА_1 .

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом було встановлено, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , складається з копіювання змісту обвинувального акту та посилання прокурора, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

Суд враховує вимоги ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку», вимоги п. 3 ст. 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Крім іншого суд враховує правову позицію у рішенні ЄСПЛ по справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1(с) Конвенції. Тобто цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою.

На підставі викладеного та враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання на території Одеської області з рідним братом, та те, що він перебуває під вартою з 2018 року, тобто протягом тривалого часу, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 та приходить до висновку про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199, 315 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 відмовити.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу контролю по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, який діє до 22 листопада 2023 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду за викликом;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим по вказаному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та проголошений 22 вересня 2023 року.

Суддя: