Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/150/23
Провадження № 1-кп/376/195/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2023 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження № 0000325 з клопотанням, яке надійшло з Білоцерківської окружної прокуратури Київської області про звільнення від кримінальної відповідальності стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сквира, Київської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Сквирського районного суду Київської області з Білоцерківської окружної прокуратури Київської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000325 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

З матеріалів клопотання вбачається, що 03.08.2022 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем ЗАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення дорожнього знаку 2.1 ПДР України «дати дорогу» здійсняючи виїзд з провулка Архітектурний на вул. Успенська 14 в м. Сквира, Білоцерківського району, Київської області, в порушення вимог п. 2.3(б) ПДР України, в якому зазначено: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», п. 2.3(д) ПДР України, в якому зазначено: «Водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», п. 10.1 ПДР України, в якому зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 10.2 Правил дорожнього руху згідно з яким «виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає», не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням автомобілем, здійснив виїзд автомобіля на головну дорогу, де допустив зіткнення з електро моторолером під керуванням ОСОБА_6 який рухався по своїй смузі руху по вул. Успенська в напрямку вул. Котовського.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир електро моторолера без реєстрації ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому зовнішніх кісточки правої малогомілкової кістки, множинні садна на обличчі, на верхніх і нижніх кінцівках. Перелом відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк більш ніж З тижні.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 2.3 (б), (д), 10.2 ПДР України та дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу» перебувають в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді середньої тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 .

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що оскільки потерпілий примирився з обвинуваченим та обвинувачений відшкодував потерпілому завдані збитки, а у потерпілого відсутні претензії до обвинуваченого, зважаючи на те, що ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, провини у вчиненому не заперечує, тому маються всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Також, до клопотання прокурора додана заява (письмова згода) ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_7 , який, в свою чергу, подав заяву в якій не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, будь-яких заперечень, претензій матеріального або морального характеру не має.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити, так як воно не суперечить закону та маються всі правові підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

ОСОБА_4 у судовому засіданні вину свою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю і суду підтвердив обставини вчинення ним злочину, що викладені в клопотанні, при цьому пояснивши, що щиро розкаюється, проти закриття провадження у справі не заперечував, просив задовольнити клопотання прокурора.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 клопотання прокурора про закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням сторін на підставі ст. 46 КК України підтримав.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання прокурора та матеріали справи про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим та відшкодуванням завданої шкоди, з`ясувавши думку підозрюваного та потерпілого, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити виходячи з наступного.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так, ОСОБА_4 подав заяву в якій він не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, йому роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно ч. 2 вказаної статті Кодексу встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (ст. 46 КК України). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ст. 46 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за даними органу досудового розслідування, злочин за ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , було вчинено ним 03.08.2022 року, вперше.

ОСОБА_4 , раніше не судимий, вчинив інкримінований йому злочин ( ч. 1 ст. 286 КК України) вперше, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків цього закриття. Судом було з`ясовано, відповідно до вимог ч. 2 ст. 288 КПК України, думку потерпілого ОСОБА_7 .

Враховуючи наведене, думку прокурора щодо необхідності задоволення клопотання та відсутності будь-яких перешкод для цього, суд вважає за можливе клопотання задовольнити, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності керуючись ст. 12 КК України та на підставі ст. 46 КК України, в порядку ст.ст. 284-288 КПК України, із закриттям даного кримінального провадження щодо нього.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 284, 286, 372, 376, 395 КПК України, ст. 46 КК України, суд, -

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000325 щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1