Справа № 366/2142/23
Провадження № 1-кс/366/453/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001342, внесеному в ЄРДР 15.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, не одружений, працює на посаді зубного техніка в Київському міському медичному коледжі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді в рамках зазначеного кримінального провадження з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Клопотання мотивоване наступним.

14.07.2023 року, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував в будинку АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_7 , де з останньою розпивав спиртні напої, під час чого в них виник конфлікт, на ґрунті якого у ОСОБА_5 виник умисел на умисне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

З цією метою, ОСОБА_5 взяв до рук молоток, яким наніс один удар в голову ОСОБА_7 , внаслідок якого остання впала на ліжко, після чого завдав ще орієнтовно шість ударів в голову, внаслідок яких ОСОБА_7 померла на місці події.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 померла внаслідок перелому кісток склепіння і основи черепу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

16.07.2023 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

17.07.2023 року ОСОБА_5 , в рамках зазначеного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

19.07.2023 року слідчим суддею Іванківського районного суду Київської області відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.09.2023 року.

Строк досудового розслідування завершується 17.09.2023 року, однак складність кримінального провадження через специфіку призначених у ньому експертиз, проведення ких займає значний час, унеможливлює його завершити у зазначений строк.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, зокрема:

- ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі, а тому, з метою уникнення покарання, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому від суду;

- ОСОБА_5 в силу його ознайомлення з матеріалами справи відомо про місце проживання свідків у кримінальному провадженні, на яких він зможе негативно впливати для зміни останніми своїх показань або відмови від їх надання;

- ОСОБА_5 , перебуваючи на волі в умовах воєнного стану, може вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема в умовах воєнного стану це можуть бути злочини у сфері незаконного обігу зброї та проти життя та здоров`я учасників кримінального провадження.

За наведених обставин слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , оскільки на його переконання застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти переліченим ризикам, що негативно вплине на проведення досудового розслідування.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор у судовому засіданні також підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, при цьому пояснив що ризики, передбачені ст.177 КПК України на даний час ще існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив врахувати доводи його захисника.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 , просив звільнити ОСОБА_5 з-під варти та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Також пояснив, що ризик, на який посилається слідчий стосовно негативного впливу на свідків є надуманий та ґрунтується на припущеннях, оскільки всі свідки вже у кримінальному провадженні допитані, ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнає, ніякого сенсу впливати на свідків не має. Щодо існування інших наведених слідчим ризиків не заперечував. Також захисник просив у разі продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити ОСОБА_5 розмір застави. Крім цього, захисник пояснив, що його підзахисний працює на посаді зубного техніка в Київському міському медичному коледжі, де характеризується позитивно (додав характеристику з місця роботи), та просив слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ч. 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 3,4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Метою та підставою продовження строку тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілого та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування чи повторного вчинення злочинів.

У справі «Летельє проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попередні ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім цього, у свої справах ЄСПЛ неодноразово зазначав про те, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від пред`явленого обвинувачення, а тому, необхідно попередити тиск на свідків.

При розгляді клопотання слідчий суддя, також оцінює підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВРЗЗКС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області перебуває на стадії досудового розслідування кримінальне провадження № 0001342 від 15.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке в силу положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та за вище описаних в ухвалі обставинах.

16.07.2023 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

17.07.2023 року ОСОБА_5 , в рамках зазначеного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

19.07.2023 року слідчим суддею Іванківського районного суду Київської області відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.09.2023 року.

Постановою керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області від 11.09.2023 року строк досудового розслідування продовжено до 17.10.2023 року.

Обставини кримінального провадження, у якому ОСОБА_5 підозрюється за ч. 1 ст. 115 КК України підтверджуються доданими до нього матеріалами, а саме:

рапортом оперативного чергового ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області про подію (ч. 2 ст. 121 КК України), що мала місце 15.07.2023 року;

протоколом огляду будинку АДРЕСА_2 з ілюстративною фото таблицею від 15.07.2023 року; протоколами проведення слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 15.07.2023 року; протоколами огляду відеозапису з цифрового носія інформації від 15.07.2023 року; протоколом огляду квартири АДРЕСА_3 від 16.07.2023 року; протоколом огляду предмету від 16.07.2023 року; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 від 17.07.2023 року; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 № 397 від 17.07.2023 року; протоколом затримання ОСОБА_5 а порядку ст. 208 КПК України від 17.07.2023 року; протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 392 від 17.07.2023 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 17.07.2023 року.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти життя особи, яке відповідно до Конституції України є найвищою цінністю, вчинив його в стані алкогольного сп`яніння відносно жінки шляхом нанесення непоодиноких ударів молотком в голову померлій, за його вчинення ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, сам факт вчинення якого може викликати значний суспільний резонанс, він вчинив кримінальне правопорушення. Також слідчий суддя враховує, що після вчинення інкримінованих йому дій, ОСОБА_5 був розшуканий працівниками поліції через два дні, тобто 16.07.2023 року, що свідчить про існування ризику його переховування від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Крім цього, спосіб вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_5 (нанесення ударів в голову) свідчить про те, що останній у повній мірі не може контролювати свої дії, відповідно, перебуваючи на волі в стані алкогольного сп`яніння зможе спричинити шкоду як собі так і оточуючим.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено те, що ризик переховування від органів досудового розслідування та в подальшому від суду є доведеним та продовжує існувати.

Слід зазначити, що підозрюваний та його захисник не навели слідчому судді достатніх аргументів, які б такі висновки спростовували.

Також з урахуванням наведеного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 внаслідок неповного контролю над своїми діями може вчинити нове кримінальне правопорушення (як умисне так і необережне), наслідком якого може бути спричинена шкода життю чи здоров`ю сторонніх осіб.

Разом з цим, слідчий суддя не приймає до уваги наведений слідчим ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з огляду на таке.

Слідчий суддя приймає до уваги доводи захисника в частині того, що всі свідки у кримінальному провадженні вже допитані, при їх допиті, як слідує з наданих слідчим матеріалів кримінального провадження, вони повідомлені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень та за відмову у їх наданні. Крім цього, надані матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 мав намір чи негативно впливав на свідків з метою зміни останніми своїх показань чи відмову від їх дачі, а тому, з урахуванням встановленого, слідчий суддя приходить до висновку, що наведений слідчим ризик незаконного впливу на свідків є припущенням та не приймається до уваги.

При цьому, слідчий суддя враховує надану захисником характеристику ОСОБА_5 з місця роботи, де він характеризується позитивно, проте, така характеристика свідчить про поведінку підозрюваного за місцем роботи, тоді як інкримінований йому злочин вчинений не на робочому місці та не пов`язаний з його роботою, відповідно, слідчий суддя не може вважати таку поведінку підозрюваного постійною та у всіх сферах його життєдіяльності.

Слідчий суддя виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суддя своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, з урахуванням думки присутніх у судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено, що передбачені пп. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України ризики не відпали та жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам.

Слідчий суддя також враховує, що воєнний стан в Україні ще триває, з кожним днем ситуація в країні ускладнюється, а тому, для забезпечення належного досудового розслідування кримінального провадження є необхідним встановити повний контроль над ОСОБА_10 з боку органу досудового розслідування.

Крім цього, дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено об`єктивну неможливість завершити досудове розслідування кримінального провадження у визначений двомісячний строк з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, тобто у строк до завершення обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у зв`язку неможливістю долучення до матеріалів кримінального провадження висновків наступних експертиз:

судово-медичної експертизи, призначену 15.07.2023 року;

п`яти висновків судових молекулярно-генетичних експертиз, призначених 14.08.2023 року.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Щодо визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Наведені положення КПК України не є імперативним в частині не визначення альтернативного запобіжного заходу та надають слідчому судді чи суду можливість вирішити питання як про можливість застосування альтернативного запобіжного заходу, так і без такого.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що підозрюваному раніше не визначався альтернативний запобіжний захід застава, оскільки при розгляді попереднього клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сторона захисту такого клопотання не заявляла, дотримуючись загальних засад щодо дотримання процесуальних прав підозрюваного та право слідчого судді/суду визначити такий розмір застави, слідчий суддя вважає за необхідне визначити зазначений альтернативний запобіжний захід.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь яким-чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гафа проти Мальти» було встановлено, що гарантія, передбачена ст. 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Водночас, при визначенні згаданого розміру застави, суддя зважає не лише на обсяг повідомленої підозри, а виходить і з тих позицій Європейського суду з прав людини, відповідно до яких розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою (рішення «Гафа проти Мальти»).

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Повертаючись до обставин цієї справи, враховуючи наведене вище, одночасно для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , з урахуванням його особи, обставини його працевлаштування, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, у співставленні з існуючими ризиками, враховуючи дані про особу підозрюваного, його вік, майновий та сімейний стан, та головним чином обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , зокрема те, що такі дії посягають на найвищу соціальну цінність життя людини, а тому, слідчий суддя переконана, що є всі правові підстави для визначення розміру застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в межах розміру застави, визначеному для особливо тяжких злочинів відповідно до положень ч. 5 ст. 182 КПК України.

Саме такий розмір застави на переконання слідчого судді достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених цим Кодексом та не є завідомо непомірною для нього.

При цьому, підозрюваному слід роз`яснити, що з моменту внесення ним чи його представником визначеної суми застави він є таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. В силу положень ч. 3 ст. 183 КПК України на нього покладаються обов`язки, визначені ст. 194 КПК України, а також те, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків настають наслідки, визначені ч. 8 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 303, 304, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА :

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з його утримуванням у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 , обов`язків, визначених КПК України, визначити запобіжний захід у виді застави в розмірі 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 800 грн. (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області:

, банк отримувача: 8661 в ГУ ДКСУ в Київській області, МФО 821018.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну місця свого проживання та роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 17.10.2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та слідчого суддю (головуючий суддя ОСОБА_1 ).

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 17.10.2023 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1