КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

представника колонії - ОСОБА_6 в режимі ВКЗ

захисника - ОСОБА_7

засудженого - ОСОБА_8 в режимі ВКЗ

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області - ОСОБА_9 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 28 лютого 2023 року стосовно засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 28.02.2023 року задоволено подання начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та звільнено засудженого ОСОБА_8 від відбуття основного покарання призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання - 2 (два) роки 314 днів.

В обґрунтування прийнятого рішення суд, проаналізувавши матеріали справи за поданням начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та матеріали надані установою виконання покарання, дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 повністю підпадає під положення ст. 81 КК України, який своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і процес виправлення досягнув тієї стадії, а саме станом на 07.01.2023 року ОСОБА_8 відбув частину покарання, а тому стосовно нього може бути застосовано положення ст. 81 КК України.

На дану ухвалу прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області - ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні до засудженого ОСОБА_8 пільги, передбаченої ст. 81 КК України.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що на момент подачі клопотання про умовно-дострокове звільнення та його розгляду в суді засуджений мав 1 заохочення, саме 05.01.2023 року, тобто засуджений отримав заохочення лише за 2 днi до настання строку з якого до засудженого можливе застосування умовно-дострокового звільнення.

Також апелянт вказує, що засудженим не вживались заходи щодо відшкодування збитків заподіяних злочином, визначених вироком суду, а твердження про те, що на адресу установи виконання покарань не надходили виконавчі листи про стягнення збитків заподіяних злочином, не можуть свідчити про виправлення засудженого, так як надходження виконавчих документів в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» відбувається в примусовому порядку та не залежить від волі засудженого, а тому надходження чи ненадходження виконавчих документів жодним чином не свідчить про його готовність відшкодовувати завдані збитки.

Крім того, судом не надано оцінку тому факту, що визнання засудженим своєї вини в судовому засіданні під час розгляду подання щодо застосування до нього положень ст. 81 КК України, носить формальний характер, оскільки засуджений ОСОБА_8 не визнавав вину у вчиненому злочині ні при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, нi при розгляді справи в Київському апеляційному суді, а також не визнавав свою вину при розгляді кримінального провадження стосовно нього Верховним Судом, яке завершилося 09.02.2023 року. Зокрема, у своїй касаційній скарзі ОСОБА_8 посилався на те, що злочин він не вчиняв, його винуватість належними та допустимими доказами не доведена, а вирок ґрунтується на припущеннях. Тобто, за 19 днів до моменту розгляду 28.02.2023 року Кагарлицьким районним судом питання про застосування до ОСОБА_8 положень ст. 81 КК України останній повністю заперечував свою вину у вчиненому злочині.

На думку апелянта, враховуючи поведінку засудженого протягом часу відбування покарання, засуджений бажає настання лише формально юридичних підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України, без наявності оціночних підстав.

Крім того, умовно-дострокове звільнення засудженого, який не відбув значну частину призначеного покарання строком на 2 роки 314 днів, за даних умов, в тому числі не визнання особою своєї вини як на досудовому слідстві, так і під час судового розгляду, порушує принцип невідворотності та справедливості покарання, передбачений ч.2 ст. 50 КК України, оскільки сам факт правослухняної поведінки протягом часу, що безпосередньо передував формальному настанню пільги, передбаченої ст. 81 КК України не є безумовною підставою для умовно-дострокового звільнення, а тому висновки, викладені в оскаржуваному рішенні від 28.02.2023 року, не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги; пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника, які посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заперечували проти апеляційної скарги прокурора; думку представника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)», який також заперечував проти апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження за поданням установи виконання покарань про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання №1-в/368/22/23 та матеріали особової справи засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів провадження №1-в/368/22/23 до Кагарлицького районного суду Київської області надійшло подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)», яке погоджене з головою спостережної комісії при Обухівській райдержадміністрації, про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі засудженого ОСОБА_8 на підставі ст. 81 КК України.

За приписами п.2 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вирішуючи питання за поданням начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від подальшого відбування основного покарання, суд першої інстанції послався на характеристику засудженого, згідно якої засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання у виправній колонії дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня в установі, характеризується позитивно. Дисциплінарних стягнень не має, порушень встановленого порядку відбування покарань не допускає. За сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці з благоустрою виправної колонії отримав одне заохочення від керівництва установи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом виправної колонії. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Неухильно виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатні необхідні навички для цього. У зв`язку із відсутністю достатньої кількості робочих місць, що спричинено військовою агресією російської федерації проти України, не залучений до суспільно - корисної оплачуваної праці. Пенсіонер по віку, приймає активну участь в роботах з благоустрою виправної колонії та суспільному житті відділення СПС. Засуджений ОСОБА_8 не допускає порушень, вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Також суд зазначив, що ОСОБА_8 добровільно погодився працювати, написавши заяву, яка міститься в особовій справі та працював нетривало на контрагентському об`єкті ПрАТ «Вентиляційні системи».

За таких обставин суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_8 повністю підпадає під положення ст. 81 КК України, який своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ч. 2 ст. 81 КК України до осіб які відбувають покарання зокрема у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття засудженим строку покарання, визначеного у частині 3 цієї статті.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове

звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Разом з цим, суд має ретельно з`ясовувати всі обставини що стосуються даного питання, зокрема і ставлення засудженого до вчиненого злочину.

Під час розгляду вищевказаного подання судом встановлено, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09.11.2021 року вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 08.12.2020 року залишено без змін. Ухвалою Київського апеляційного суду від 19.12.2022 року на підставі ч.5. ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-УІІІ від 26.11.2015) ОСОБА_8 зараховано у строк відбутого покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.12.2020 по 09.11.2021 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання - 08.12.2020 року; кінець строку покарання - 07.01.2026 року; строку покарання - 07.01.2023 року.

Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання з 08.12.2020 року. За час перебування у ДУ «Київський СІЗО» дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.

У ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання з 16.12.2021 року і за час перебування у колонії отримав одне заохочення 05.01.2023 року за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці з благоустрою виправної колонії, стягнень не має.

Переглядаючи рішення суду в межах апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з її доводами та вважає, що на даному етапі відбування покарання ОСОБА_8 не досяг того рівня виправлення та перевиховання, які б давали суду підстави для застосування до нього пільги, передбаченої ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокового звільнення.

Сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці засуджений повинен проявляти на протязі всього часу відбування покарання, тобто така поведінка повинна бути стабільною та носити системний характер. Проте, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 , під час відбування покарання у ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 08.12.2020 року по 16.12.2021 року останній не мав заохочень ні за зразкову поведінку, ні за добросовісне відношення до праці, і лише 05.01.2023 року, тобто за 2 днi до настання строку з якого до засудженого можливе застосування умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_8 отримав перше заохочення від керівництва ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці.

Крім того, з огляду на поведінку засудженого ОСОБА_8 , його відношення до вчиненого злочину та його наслідків, а саме те, що останній не відшкодував в добровільному порядку завдану шкоду, визначену вироком суду, під час тривалого розгляду кримінального провадження стосовно нього свою вину не визнавав, зокрема під час розгляду справи Верховним Судом ОСОБА_8 заперечував свою причетність до вчинення інкримінованого йому злочину, що ставить під сумнів його щире каяття у вчиненому злочині.

Отже, аналіз матеріалів даного судового провадження та матеріалів особової справи засудженого дає підстави дійти висновку, що хоча у поведінці засудженого ОСОБА_8 мають місце позитивні тенденції, проте у своїй сукупності вони не доводять, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки наявність позитивної характеристики та одного заохочення, яке засуджений ОСОБА_8 отримав 05.01.2023 року за загальний період відбування покарання з 08.12.2020 по 20.02.2023 року, не можуть свідчити про наявність достатніх підстав для звільнення засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування призначеного покарання, а дотримання порядку та умов відбування покарання, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст. 9 КВК України, є його обов`язком, і процес виправлення та перевиховання має бути стабільним і послідовним, про що також обґрунтовано зазначив прокурор в апеляційній скарзі.

За викладеним, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Кагарлицького районного суду Київської області від 28.02.2023 року про умовно-дострокове звільнення від відбування основного покарання засудженого ОСОБА_8 скасуванню з постановленням нової ухвали, якою в задоволенні подання начальника ДУ ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 на підставі ст. 81 КК України слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 28 лютого 2023 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та звільнено засудженого ОСОБА_8 від відбуття основного покарання призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання - 2 (два) роки 314 днів - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання начальника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування основного покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 08.12.2020 року - відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3