Справа № 495/8749/19
№ провадження 1-кс/495/934/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

26.09.2019 слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0002477 від 25.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

14.07.2019, приблизно о 01 години 00 хвилин, більш точний час в ході розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , групою осіб, знаходячись поблизу домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , маючи злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT 2.5 TD», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою здійснення поїздки в межах с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, умисно, незаконно заволоділи вказаним автомобілем, застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , та здійснили рух на вказаному автомобілі з території розташованої поблизу домоволодіння по АДРЕСА_2 до домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 .

14.07.2019 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України згідно ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 затримано.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 15.07.2019 відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати місце свого проживання у період часу з 22:00 години до 06:00 години строком на 60 діб за місцем фактичного проживання підозрюваного, а саме: АДРЕСА_1 , строком до 11.09.2019. Цією ж ухвалою суду на нього покладені обов?язки, серед яких: прибувати до кабінету слідчого, або прокурора за викликом, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В ході перевірки працівниками Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області дотримання ОСОБА_4 домашнього арешту, було зафіксовано відсутність останнього за місцем мешкання у визначений вище час, місцезнаходження ОСОБА_4 до теперішнього часу не встановлено.

В рамках кримінального провадження 15.07.2019 на підставі ст. ст. 42, 276, 277 та 278 КПК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерплого.

15.07.2019 на підставі ст. ст. 42, 276, 277 та 278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом з будь-якою метою, вчиненого за попередньою змовою групою осо, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого.

Враховуючи, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зібрано достатньо доказів для складання та направлення обвинувального акту до суду, та те, що виділення матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 не може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду виділено з кримінального провадження 40001662 від 14.07.2019 в окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України ОСОБА_4 .

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, та те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, зважаючи що особою не було дотримано умов обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховуючи також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі чого слідчий просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з поміщенням до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

2 Позиції сторін.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, зазначив що особа переховувалась від органу досудового розслідування, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, зазначили, що ризики належним чином не обґрунтовані.

3 - Мотивація суду.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.

В рамках кримінального провадження №0001662 15.07.2019 на підставі ст. ст. 42, 276, 277 та 278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом з будь-якою метою, вчиненого за попередньою змовою групою осо, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров?я потерпілого.

Постановою прокурора від 24.09.2019 з урахуванням того, що під час досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зібрано достатньо доказів для складання та направлення обвинувального акту до суду, та те, що виділення матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 не може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду виділено з кримінального провадження 40001662 від 14.07.2019 в окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України ОСОБА_4 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні злочину підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами.

Слідчий суддя наголошує, що 04.11.2023 ухвалою по справі № 495/8749/19 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Миколаївка Білгород-Дністровського району Одеської області з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001662 від 14.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України зупинено, ОСОБА_4 оголошено у розшук.

02.05.2023 ОСОБА_4 о 02 год. 15 хв. було затримано про що складено відповідний протокол.

Слідчий суддя наголошує, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою, а отже мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Очевидних невідповідностей змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимогам ст. 277 КПК України у судовому засіданні не встановлено.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину. Надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 протиправних дій, що кваліфікуються за ч.3 ст.289 КК України.

3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий чи прокурор.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так слідчим у клопотанні було зазначено, що підозрювана ОСОБА_4 :

1 - переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

При визначенні ймовірності переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Окрім того, Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого продовжено відповідними Указами Президента України. Вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та роз`яснення, надані Верховним Судом у листі від 03.03.2022 р. N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», де у п. 8 зазначено, щодо оцінки ризиків, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, рекомендовано як відповідний ризик ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Окрім того, ОСОБА_4 не було дотримано умов обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та ухвалою слідчого судді надано дозвіл на затримання підозрюваного.

Таким чином, встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

2 - незаконно впливати на свідків, оскільки досудове розслідування не завершено.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

3 - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Оцінюючи питання про ризик втечі ЄСПЛ зазначає,що він має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

Відповідно до правової позиції Європейського суду відсутність в особи роботи та сім`ї не є доказом того, що вона може схилиться до вчинення нових злочинів. Так само як і сама по собі відсутність постійного місця роботи не є доказом того, що особа зникне (Пшевечерський проти Росії від 24 травня 2003 року).

Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України»

(Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.

Слід зазначити, що згідно з ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідно до наданих до клопотання доказів вчиняв спроби до переховування у зв`язку з чим його було оголошено у розшук, слідчий суддя вважає, що до підозрюваної особи слід застосувати запобіжний захід.

3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У клопотанні слідчим зазначено, а прокурором в судовому засіданні підтверджено, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слід врахувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає характеру вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, крім того, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

На думку органу досудового розслідування обирати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, так як підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

Прокурором зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Під час обрання запобіжного заходу, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, перебував у розшуку на підставі ухвали слідчого судді, зважаючи, що жоден з м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, а отже доведена необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики є достатніми та відповідними.

Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання.

3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, зважаючи на факт переховування від органу досудового розслідування особи, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження клопотання задовольнити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження № 0002477 від 25.09.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.05.2023 включно без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 вираховувати з моменту затримання, тобто з 02.05.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1