Справа № 357/8151/23
У Х В А Л А

09.08.2023 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника установи ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ріпки Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, до засудження не працював, проживав та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 21.08.1998 Військовим судом Чернігівського гарнізону за ст. 117 ч. 3 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 07.08.2003 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 11 днів, ст. 52 КК України, по теперішній справі засуджений 12.03.2020 Ріпкинським районним судом Чернігівської області за ст.ст. 129 ч. 1, 185 ч. 3, 263 ч. 1, 263-1 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, початок строку: 14.05.2020, кінець строку: 14.08.2023, у теперішній час відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)», про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі

У С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про його умовно-дострокове звільнення, у якому він просить розглянути його клопотання стосовно ст. 81 КК України та замінити невідбуту частину терміну покарання на умовно-дострокове звільнення.

Заява засудженого ОСОБА_4 не мотивоване, а лише містить прохання про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Суд, заслухавши засудженого ОСОБА_4 , який просить клопотання задовольнити, представника установи, який не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, прокурора який заперечував проти задоволення клопотання засудженого, дослідивши матеріали, які наданні ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» стосовно засудженого ОСОБА_4 , приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 протягом 1998-2020 років 2 (два) рази засуджувався за умисні кримінальні правопорушення. Він раніше звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково. Однак після звільнення знову вчиняв нові умисні кримінальні правопорушення.

Так раніше ОСОБА_4 засуджувався:

1) 21.08.1998 Військовим судом Чернігівського гарнізону за ст. 117 ч. 3 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 07.08.2003 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 11 днів, ст. 52 КК України.

У теперішній час відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська ВК № 35» за вироком від 12.03.2020 Ріпкинського районного суду Чернігівської області за ст.ст. 129 ч. 1, 185 ч. 3, 263 ч. 1, 263-1 ч. 1, 70 ч. 1 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 відповідаючи на запитання прокурора і суду, пояснив, що він хоче додому. В установі працював. 05.10.2022 р. до нього було застосовано стягнення у виді 5 діб ДІЗО за те, що у нього був конфлікт із іншим засудженим, якого він вдарив.

У характеристиці засудженого ОСОБА_4 затвердженої 08.08.2023 р. начальником ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» зазначено, що стосовно ОСОБА_4 існує середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства.

Суд зважаючи на особу засудженого його поведінку під час відбування покарання вважає, що ОСОБА_4 залишається небезпечним для суспільства.

Суд вважає, що стосовно ОСОБА_4 , який раніше засуджувався, відбував покарання у місцях позбавлення волі, був звільнений умовно-достроково, після звільнення знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, під час відбування покарання не виконував належним чином свої обов`язки, вчинив дисциплінарний проступок, зі слів засудженого ОСОБА_4 під час конфлікту він вдарив іншого засудженого, за який на нього 05.10.2022 р. було накладено дисциплінарне стягнення у виді 5 діб ДІЗО, відсутні законні підстави для його умовно-дострокового звільнення.

У суду відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення, тобто підстави, які б вказували, що засуджений ОСОБА_4 дійсно своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд вважає, що стосовно ОСОБА_4 в період відбування його покарання і до теперішнього часу не досягнуто того рівня виправлення, який би давав підставу суду визнати ОСОБА_4 таким, що не вчинить нового кримінального правопорушення, оскільки після звільнення він вчинив нові злочини.

Суд також при прийнятті рішення за клопотанням засудженого зважає на ступінь тяжкості та характер протиправних злочинних дій ОСОБА_4 , за які він засуджений і відбуває покарання.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що у статті ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як цією особою (тобто цим засудженим) так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового кримінального ьправопорушення.

Враховуючи викладене суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 50,81 КК України, керуючись ст.ст. 371,372,537,539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволені заяви ОСОБА_4 , який відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська ВК (№ 35)» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1