Справа № 521/2271/23
Номер провадження:1-кп/521/1114/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2023 року колегія суддів Малиновського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000386 від 01.12.2022 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 , (в режимі відеоконференції)

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду на розгляді колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не було завершено.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, яке мотивував тим, що підставою продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурор вказує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого, передбачених ст. 176 КПК України, не забезпечить дієвості цього кримінального провадження та буде недостатнім для запобігання ризикам наведених в клопотанні, що будуть перешкоджати вирішенню таких завдань кримінального провадження як забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, з тим щоб обвинувачений, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Забезпечити доставку до суду обвинуваченого не представилося можливим у зв`язку з веденим в Україні військовим станом та фактичними бойовими діями на території держави, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з чим судом були вжитізаходи щодо проведення судового засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Одеській слідчий ізолятор» за участю ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні вважав необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, враховані при обрані йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, суд приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, колегія суддів приймає до уваги те що він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який є особливо тяжким злочином, разом з цим колегія суддів враховує підвищений ступінь суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а саме, злочини проти основ національної безпеки України є найбільш суспільно небезпечними посяганнями. Їх родовим об`єктом виступають суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, конституційний лад, суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, обороноздатність, тобто основи національної безпеки України. Таким чином, родовим об`єктом цих злочинів є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави (ст. 1 Конституції України).

Також, встановлено, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним, може спонукати його до переховування від суду, з метою уникнення та ухилення від кримінальної відповідальності та покарання за кримінальні правопорушення, у скоєнні яких останній обвинувачується, оскільки міцні соціальні зв`язки відсутні.

Крім того, у справі не допитані свідки, тому суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що не виключена можливість впливу обвинуваченого на цих осіб з метою надання бажаних показів.

Крім того, як вбачається з наявних в розпорядженні суду документів, діяльність ОСОБА_5 носила системний характер, була усвідомленою та мала найвищий ступінь суспільної небезпеки. Продовження цієї діяльності, за умови доступності засобів мобільного зв`язку, наявності зв`язків з представниками ЗС та ФСБ РФ, може призвести до подальшої шкоди національним інтересам та обороноздатності України,у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави вважати що обвинувачений може продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Стороною захисту не доведено, що встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час припинили існування або зменшились.

Даних про такий стан здоров`я особи, що б унеможливлювало застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не надано.

Також судом взяті до уваги відомості про вік і сімейний стан обвинуваченого, які не перешкоджають перебуванню в слідчому ізоляторі, відсутність членів сім`ї чи утриманців, які потребують догляду за ними виключно обвинуваченим.

Зазначені в ухвалі обставини свідчать про недостатність будь-яких інших запобіжних засобів для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виправдовують продовження дії застосованого запобіжного заходу щодо нього.

Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні та продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 177, 178, 183, 199, 331, 371, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора, про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 25 вересня 2023 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

суддя ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3