Справа № 309/1007/23
Провадження № 1-кп/309/75/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000078 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 31 січня 2023 року, будучи військовозобов`язаним, прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з оголошенням Указом Президента України № 69-2022 від 24.02.2022 року загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України. Перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 та будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022 року, ОСОБА_4 отримав бойову повістку про прибуття 01 лютого 2022 року до пункту відправки у військову частину НОМЕР_1 , однак, достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України №64-2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69-2022, до пункту відправки не прибув і за таких обставин ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

За вказане кримінальне правопорушення кримінальна відповідальність передбачена ст. 336 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та згідний з обставинами, викладеними у обвинувальному акті. Суду пояснив, що його декілька разів призивали на військову службу під час мобілізації, але через відсутність потреби у ньому, повертали додому. Останній раз він дійсно не прибув по черговій, отриманій ним повістці, до пункту відправки у військову частину.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 336 КК України ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, раніше судимим не значиться, має на утриманні малолітню дитину у цивільному шлюбі.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, які пом`якшують покарання - визнав вину та щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

Суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який визнав вину та щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, до пред`явлення обвинувачення неодноразово був мобілізований і відправлявся у різні військові частини, однак керівництво військових частин повертало його додому і приходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів із застосуванням ст. 75 КК України, так як виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1