Справа № 991/7277/23
Провадження № 1-кс/991/7306/23
У Х В А Л А

18.08.2023 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

у кримінальному провадженні № 0000215, за ч. 2 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и л а:

1.17.08.2023 ОСОБА_3 звернулась до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) зі скаргою на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу генерального прокурора ОСОБА_4 (далі - прокурор, САП), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна та просила зобов`язати повернути тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон iPhone 12, s/n НОМЕР_1 , IMEI1 - НОМЕР_2 , IMEI2 - НОМЕР_3 .

2.Цього ж дня, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, скарга передана на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .

3.Скаржниця просила розглянути скаргу за її відсутності. З огляду на що, а також засаду диспозитивності, слідча суддя вважає за можливе здійснити такий розгляд у відсутність скаржниці.

4.Прокурор у судове засідання з`явивсь, надіслав письмові заперечення, у яких просив розглядати скаргу у його відсутність. Оскільки, КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку не прибуття представника суб`єкта, дії або бездіяльність якого оскаржується, слідча суддя вважає за можливе розглянути таку скаргу.

5.Дослідивши скаргу, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з огляду на таке.

6.Скарга мотивована тим, що 11.07.2023 на підставі ухвали слідчої судді ВАКС від 15.06.2023 за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, під час якого вилучено ряд документів та мобільний телефон iPhone 12, s/n НОМЕР_1 , IMEI1 - НОМЕР_2 , IMEI2 - НОМЕР_3 .

7.Ухвалою слідчого судді ВАКС від 17.07.2023 у справі № 991/6254/23 накладено арешт на документи, вилучені під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , водночас у арешті названого вище мобільного телефону відмовлено. Вказана ухвала слідчого судді залишена без змін ухвалою колегії суддів Апеляційної палати ВАКС від 31.07.2023.

8.Враховуючи, що слідчим суддею відмовлено у накладенні арешту на мобільний телефон, скаржник звернулась до прокурора з клопотанням про його повернення, однак останній відмовив у задоволенні такого клопотання, про що скаржнику повідомлено листом, який вона отримала 10.08.2023.

9.Водночас, ОСОБА_3 не погоджується з такою відмовою, покликаючись на те, що на її переконання, мобільний телефон є тимчасово вилученим майном, у його арешті слідчим суддею було відмовлено, а тому таке майно, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, підлягає поверненню. З огляду на викладене, просить зобов`язати прокурора повернути вилучений під час обшуку мобільний телефон.

10.Прокурор ОСОБА_4 надіслав письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні скарги, покликаючись на те, що відповідний телефон було вилучено на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук, такий входить до переліку речей, щодо яких ухвалою надано дозвіл на відшукання, а отже режим «тимчасово вилученого майна» є до нього не релевантним. Водночас, зазначив, що ухвалою слідчої судді 07.08.2023 накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 11.07.2023 у кримінальному провадженні № 0000215 у житлі за адресою: м. Херсон, пров. 7-й Вірьовчин, 8, шляхом позбавлення права розпорядження та користування мобільним телефоном iPhone 12, s/n НОМЕР_1 , imei 1 - НОМЕР_2 , imei 2 - НОМЕР_3 .

11.З матеріалів скарги слідчою суддею встановлено, що названий мобільний телефон вилучено на підставі ухвали слідчої судді ВАКС у межах кримінального провадження № 0000215 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 .

12.На підставі викладеного, слідча суддя вважає, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу, та така підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

13.Також бездіяльність, що оскаржується, є триваючою, а тому скарга відповідає вимогам КПК України у питанні строків оскарження.

14.Згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

15.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

16.Так, п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено таку умову - якщо предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальному правопорушенні, серед інших, передбаченого статтею 364 КК України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою, зокрема, державного органу.

17.Слідчою суддею встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000215 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в рамках якого перевіряються обставини зловживання службовим становищем посадовими особами Департаменту розвитку територій Херсонської обласної державної адміністрації в інтересах посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні технології Південь», зокрема, за версією органу досудового розслідування, такі уклали договір на проведення технічного обстеження пошкоджених об`єктів соціальної інфраструктури, значно завищивши вартість виконаних робіт (на суму понад 9 млн грн.).

18.Отже, скарга підлягає розгляду в цьому суді з огляду на розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 364 КК України, посадовими особами державного органу і розмір завданої шкоди у якому, за версією органу досудового розслідування, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, і таке кримінальне правопорушення могло бути вчинено службовою особою органу місцевого самоврядування.

19.Поряд з цим, слідча суддя бере до уваги, що у скарзі йде мова також про можливе вчинення зазначеного кримінального правопорушення у співучасті з іншими особами, то з урахуванням положень п. 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, слідча суддя вважає, що загалом по такій скарзі має здійснюватися судовий контроль Вищим антикорупційним судом.

20.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

21.З приводу викладених у скарзі обставин слідчою суддя зазначає наступне.

22.Ухвалою слідчої судді ВАКС від 15.06.2023 у рамках кримінального провадження № 000215 надано дозвіл на обшук у житлі за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у володінні та належать на праві власності ОСОБА_3 . Названою ухвалою, окрім іншого, надано дозвіл на відшукання мобільних телефонів та SIM-карт, що перебувають у користуванні ОСОБА_3 .

23.11.07.2023 на підставі названої ухвали проведено обшук, під час якого вилучено ряд документів та речей, зокрема, мобільний телефон ОСОБА_3 iPhone 12, s/n НОМЕР_1 , imei 1 - НОМЕР_2 , imei 2 - НОМЕР_3 .

24.Ухвалою слідчого судді ВАКС від 17.07.2023 у справі № 991/6254/23, яка залишена без змін ухвалою колегії суддів АП ВАКС від 31.07.2023, відмовлено у накладенні арешту на вилучений під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон iPhone 12, s/n НОМЕР_1 , imei 1 - НОМЕР_2 , imei 2 - НОМЕР_3 .

25.Постановою прокурора САП ОСОБА_4 від 03.08.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення мобільного телефону з огляду на те, що на нього не поширюється режим «тимчасово вилученого майна».

26.Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

27.Згідно з ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

28.З наведеного встановлено, що віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого залежить від процесуального порядку його отримання органом досудового розслідування. Натомість, перелік відповідних процесуальних, слідчих дій обмежується затриманням особи, проведенням огляду чи обшуку. Водночас, норми, що регулюють порядок тимчасового вилучення майна прямо передбачають необхідність накладення арешту на нього, інакше обов`язкове його повернення володільцю.

29.У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (ч. 5 ст. 171 КПК).

30.Водночас, при обшуку слідчий має право, зокрема, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК).

31.Отже, дана норма встановлює, що тимчасово вилученим під час обшуку майном вважається лише те, щодо якого прямо не надано дозвіл на відшукання у відповідній ухвалі та, яке не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

32.З огляду на наведені вище положення ч. 7 ст. 236 КПК, вилучений за місцем проживання ОСОБА_3 телефон, який входив до переліку майна, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, не вважається тимчасово вилученим майном, а отже і передбачений п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України обов`язок повернути таке майно у разі відмови у його арешті, на що покликалась ОСОБА_3 , на нього не поширюється.

33.З огляду на це, детектив/прокурор не мали обов`язку вилучений мобільний телефон повернути ОСОБА_3 , а отже і відсутня оскаржувана бездіяльність.

34.До того ж, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою слідчої судді ВАКС від 07.08.2023 у справі № 991/6857/23 накладено арешт на мобільним телефоном iPhone 12, s/n НОМЕР_1 , imei 1 - НОМЕР_2 , imei 2 - НОМЕР_3 , шляхом позбавлення права розпорядження та користування ним. Такий арешт накладено з метою збереження речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. 2, 303, 306-307, 309, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарги на бездіяльність прокурора.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідча суддя ОСОБА_1