УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 473/2677/21

провадження № 51-4766 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 04 травня 2023 року,

встановив:

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 вересня 2021 року ОСОБА_4 повернуто його заяву від 15 липня 2021 року про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2004 року за нововиявленими обставинами у зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду від 23 липня 2021 року.

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_4 оскаржив її у апеляційному порядку.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 04 травня 2023 року ухвалу суду першої інстанції залишено без зміни.

Засуджений звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішення апеляційного суду щодо нього.

Ухвалою Верховного Суду від 14 серпня 2023 року касаційну скаргу, подану від імені засудженого ОСОБА_4 , залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України, оскільки вищевказана касаційна скарга надійшла на електронну адресу Верховного Суду, проте не містила цифрового підпису особи, яка її подала, у зв`язку з чим неможливо було встановити, що вказана касаційна скарга подана саме засудженим ОСОБА_4 . Крім того, обґрунтування вимог у касаційній скарзі було викладено без урахування положень ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та ч. 1 ст. 438 КПК України. При цьому у касаційній скарзі не було вказано, у чому саме незаконність ухвали апеляційного суду, яких саме порушень допустився цей суд та не конкретизовано, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судового рішення, які доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив. Також касаційна скарга не відповідала змісту ст. 436 КПК України щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Крім того, всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не було долучено копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду.

Також особі, яка подала касаційну скаргу від імені ОСОБА_4 , було роз`яснено, що у разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, така скарга повертається особі, яка її подала.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14 серпня 2023 року від засудженого ОСОБА_4 надійшла нова касаційна скарга на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 04 травня 2023 року.

Проте, як убачається зі змісту касаційної скарги вимог ст. 427 КПК України засудженим не дотримано, вказані в ухвалі недоліки в повному обсязі не усунуто.

Зі змісту касаційної скарги слідує, що засуджений ОСОБА_4 вказує про сфабрикованість кримінального провадження щодо нього та тривалий час не проведення розгляду його заяви про перегляд вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 21 червня 2004 року щодо нього за нововиявленими обставинами.

При цьому у касаційній скарзі засудженого знову не міститься обґрунтування необхідності скасування рішення апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, а саме: 1)істотного порушення вимог кримінального процесуального закону;2)неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3)невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У поданій касаційній скарзі засуджений так і не зазначає, в чому саме незаконність оскаржуваної ухвали апеляційного суду, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судового рішення, які доводи його апеляційної скарги цей суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування касаційним судом рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України та з огляду на положення статей 370, 404, 412-414, 419 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Натомість, у поданій касаційній скарзі засуджений, оскаржуючи ухвалу апеляційного суду, ставить питання про скасування ухвал суду першої та апеляційної інстанцій, чим допускає протиріччя, та не вказує, яке рішення слід прийняти за наслідками касаційного розгляду згідно ст. 436 КПК України.

Таким чином, засудженим не усунуто в повному обсязі в установлений строк недоліки касаційної скарги, залишеної без руху.

Оскільки в установлений строк засудженим не усунуто в повному обсязі недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, то його скарга підлягає поверненню.

Водночас Суд роз`яснює, що питання про призначення захисника в суді касаційної інстанції вирішується лише після прийняття рішення про відкриття касаційного провадження. При цьому для складання та подання касаційної скарги засуджений може скористатись правничою допомогою. У разі недостатності коштів засуджений, який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, може скористатися безоплатною правничою допомогою, звернувшись через адміністрацію установи виконання покарань до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги, в порядку п. 9 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» № 3460-VI від 02 червня 2011 року.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, з усіма доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3