ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3042/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши одноособово у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дарницького ГУНП в м. Києві старшого лейтинанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відноснопідозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14.09.2023 до слідчого судді Дарницького районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НП у м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні СВ Дарницького УП ГУНП у м.Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0003525 від 12.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 12.09.2023 близько 03 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул.М. Крушельницької, у будівельному смітті знайшов стрейч - пакет, в якому знаходились 36 згортків клейкої стрічки із кристалічною речовиною, в частині із яких міститься особливо небезпечна психотропна речовина. Усвідомлюючи те, що вказані речовини можуть являтись психотропною речовиною, ОСОБА_5 поклав вказані згортки до кишені куртки, яка була при собі, тим самим незаконно придбав та став зберігати особливо небезпечну психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту.

В подальшому, 12.09.2023 близько 14 год. 10 хв. за адресою: м. Київ, вул. С. Крушельницької, 15 працівниками поліції був затриманий ОСОБА_5 , в якого в ході особистого обшуку вилучено 36 згортків клейкої стрічки, в яких поліетиленові пакетики із кристалічною речовиною, в 15 із яких виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - PVP, загальною масою - 7,033 г, що у великих розмірах, який ОСОБА_5 , умисно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав, для власного вживання, без мети подальшого збуту.

Слідчим також зазначено, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки він 27.03.2023 перебуває в розшуку відповідно до ухвали Київського апеляційного суду. 12.09.2023 о 14:10 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання зазначаючи, що клопотання не обґрунтоване, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, просив застосувати до підозрювано більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п.9 ч.2 ст.131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України серед інших запобіжним заходом є: тримання під вартою.

Частина 3 ст.176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно з вимогами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з положеннями ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити:

1)чи набула особа статусу підозрюваного;

2)чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення;

3)чи наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України;

4)чи наявні інші обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України;

5)чи можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою та чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження;

6)вирішення питання щодо застави.

Так, відповідно до ч.1 ст.42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру.

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру було вручено особисто ОСОБА_5 , 13.09.2023, про що є відмітка в підозрі.

Отже, у відповідності до вимог ст.42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Окрім цього, ОСОБА_5 був затриманий 12.09.2023 року о 14 годині 10 хвилин, в порядку ст.208 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, у великих розмірах.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Для визначення причетності ОСОБА_5 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею досліджені матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні вказано, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки і перебував у розшуці.

Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним, враховуючи те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, яке передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оцінюючи можливість підозрюваного впливу на свідків, переховуватися від слідства, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Необхідно також зазначити те, що ОСОБА_5 не має постійного місця проживання.

Вищезазначене вказує на те, що ризик незаконного впливу на свідків та переховування від слідства у цьому кримінальному провадженні існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Оцінку доказів на допустимість надає суд, під час розгляду кримінального провадження по суті, в той час як слідчий суддя лише перевіряє, щоб докази формували думку в об`єктивного спостерігача про те, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Разом з цим, слідчий суддя не вдаючись в оцінку допустимості доказів звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.214 КПК України, огляд місця події може бути проведений у невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи захисника про те, що до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки враховуючи особу підозрюваного, який в тому числі не одружений, сім`ї та утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів, не має постійного місця проживання, що позбавляє слідчого суддю дійти до переконання, про належну процесуальну поведінку останнього в умовах знаходження під домашнім арештом з врахуванням встановлених ризиків.

Таким чином, прокурором доведено, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурором правильно наведені підстави вважати, що існують ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні у виді позбавлення волі на строк до 3 - х років, а саме відсутність відомостей про те, що стан здоров`я ОСОБА_5 унеможливлює його знаходження в умовах слідчого ізолятору; відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, офіційного місця роботи та проживання в сукупності дають обґрунтовані підстави сумніватися, що підозрюваний, перебуваючи на волі, не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та не вчинить тиск на свідків.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі, характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується ОСОБА_5 , не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухилення підозрюваного від досудового розслідування.

Наведені обставини свідчать, що заявлені ризики та суспільна небезпека підозрюваного існують, тому відсутні передумови для застосування підозрюваному менш суворого виду запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , що є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окрім цього, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право не визначати розмір застави щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За наведених вище обставин слідчий суддя не вважає за можливе визначати розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дарницького ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 листопада 2023 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 з 12 вересня 2023 року з 14 години 10 хвилин.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Встановити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави та визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави (отримувач: ТУДСАУ в м. Києві, МФО 820172, рахунок №UA1012089).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

З моменту звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти у зв`язку із внесенням застави він буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у випадку внесення застави, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із потерпілим і свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити до 10 листопада 2023 року, 14 години 10 хвилин.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службові особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 18 вересня 2023 року о 11 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1