Справа № 459/894/22
Провадження № 1-кп/451/25/23
ВИРОК

іменем України

29 червня 2023 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 451/894/22

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження № 0000223 від 17.03.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлів, Радехівського району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ТзОВ «Мебель-Сервіс», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

де сторонами та учасниками провадження виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

захисту - захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3

учасники провадження - потерпілий ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7

за участю прокурора, захисника, обвинуваченого, представника потерпілого

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 16.03.2022 року близько 19.30 год. знаходячись поблизу вхідних дверей своєї квартири АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належить останньому, на грунті неприязних відносин із свідком ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_6 в ході раптового конфлікту, тримаючи у лівій руці кухонний ніж, умисно наніс даним ножем удар в ділянку живота потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши при цьому проникаюче ножове поранення черевної стінки з пошкодженням поперечно-ободової кишки її брижі, підшлункової залози, що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України - умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав та дав показання; зокрема, показав, що 16.03.2022 року близько 19.30 год. знаходився у своєму помешканні у квартирі АДРЕСА_2 . Почувши стукіт у двері, пішов відчиняти двері та побачив на порозі своєї квартири свідка ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_6 , з якими у нього виник раптово конфлікт; в цей час тримаючи у лівій руці кухонний ніж, наніс даним ножем удар в ділянку живота потерпілого ОСОБА_6 .. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати, шкода потерпілому відшкодована, останній до нього немає претензій. Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий та подав відповідну заяву - клопотання.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий в судовому засіданні 21.11.2022 підтвердив факт спричинення умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинив йому обвинувачений ОСОБА_3 . В судовому засіданні представник потерпілого при призначенні покарання просить суворо не карати та не позбавляти волі, обвинувачений лікування потерпілому проплатив та він до нього немає жодних претензій, оскільки примирились. Крім того, представник потерпілого вважає недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які потерпілою стороною та обвинуваченим не оспорюються. Обвинувачений із потерпілим примирились і обвинувачений проплатив лікування.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, враховуючи показання потерпілого, які надані суду 21.11.2022 та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений, потерпіла сторона та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, так як він умисно спричинив потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який одружений, працює, має постійне місце проживання, під наглядом лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебував та не перебуває, його задовільний стан здоров`я, раніше не судимий, враховується досудова доповідь пробації та позитивна характеристика.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи фактичні обставини справи, беручи до уваги наведені обставини в сукупності, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, досудову доповідь пробації щодо обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки. Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України та думки представника потерпілого, який просив не позбавляти обвинуваченого волі та застосувати ст. 75 КК України.

Цивільний позов залишений без розгляду згідно ухвали суду від 05.06.2023.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до норми частини девятої статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження слід вирішити відповідно до статті 174 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався після його закінчення, згідно ухвали слідчого судді Червоноградського міськрайонного суду Львівської області від 18.03.2022 року.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази: 1) ніж зеленого кольору, який згідно постанови від 17.03.2022 року прилучено до кримінального провадження № 0000223 від 17.03.2022 р. в якості речового доказу і передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів до Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області знищити;

2) джинси темно-синього кольору, светер темно-синього кольору, які вилучені у ОСОБА_3 та згідно постанови від 17.03.2022 року прилучено до кримінального провадження № 0000223 від 17.03.2022 р. в якості речового доказу і передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів до Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області повернути ОСОБА_3 ;

3) одяг потерпілого ОСОБА_6 куртку чорно-зеленого кольору із слідами РБК, светер біло-чорного кольору з прорізом в середині із слідами РБК, джинсові штани темно-синього кольору, чоловічі кросівки, шкарпетки чоловічі чорного кольору, шарф жовтого кольору які згідно постанови від 17.03.2022 року прилучено до кримінального провадження № 0000223 від 17.03.2022 р. в якості речового доказу і передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів до Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_6 ..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи №СЕ-19/114- 22/4476-БД від 05.05.2022 в розмірі 9 333,93 грн.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 18.03.2022 року (справа № 459/544/22, провадження №1-кс/459/292/2022; справа № 459/544/22, провадження №1-кс/459/296/2022) - скасувати.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддяОСОБА_9