Справа №175/5617/23
провадження №1-кс/175/1164/23
У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2023 року слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2023 року до суду надійшли матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

18.09.2023 року за автоматичним розподілом справу розподілено на суддю ОСОБА_3 .

Того ж дня Розпорядженням керівника апарату суду справу було призначено до повторного авто розподілу.

18.09.2023 року за повторним авто розподілом справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

Скарга обґрунтовується тим, що 03 серпня 2023 року ОСОБА_2 подав повідомлення про кримінальне правопорушення до ТУ ДБР розташованого у м. Краматорськ щодо злочинних дій співробітників Луганської митниці, а слідчі Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ, безпідставно не внесли до ЄРДР відомості про правопорушення.

Скаржник вважає, незаконною бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Суд дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Згідно ч. 1. ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частино першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК).

Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено Кримінальним процесуальним кодексом для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Положенням ст. 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до частин 1,2 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді,суду.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд слідчого судді, суду. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом, прокурором, слідчим суддею, судом проміжку часу.

У розумінні норми ст. 117 КПК України поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тяжка хвороба, відрядження, стихійне лихо, незаконне позбавлення свободи та інші обставини, через які особа не мала реальної змоги вчасно подати скаргу чи інший документ.

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2023 року ОСОБА_2 було направлено до ТУ ДБР розташованого у м. Краматорськ заяву про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про скоєння кримінального правопорушення.

Заява була надіслана в електронному вигляді на веб-порталі ТУ ДБР розташованого у м. Краматорськ, 03.08.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування

Таким чином, перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого відповідно до кримінального процесуального закону розпочався з 04.08.2023 року та з того часу автор скарги мав право звернутись до слідчого судді з даною скаргою, тобто строк звернення сплинув 14.08.2023 року включно.

Також, скарга ОСОБА_2 не вказує об`єктивні причини, чому раніше, не можливо було перевірити інформацію про отримання його скарги органами досудового слідства та оскаржити бездіяльність органу досудового розслідування вчасно, а також не подав клопотання про відновлення строків на подачу скарги.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

При цьому, необхідно зазначити, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України не передбачено такого виду оскарження, як оскарження рішення щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, тому вважати, що відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, строк на оскарження обчислюється з моменту отримання відповіді неможливо та це не відповідає нормам КПК України та передбаченому законодавцем механізму оскарження.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», яке прийняте палатою ЄСПЛ, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Обмеження щодо умов прийнятності скарги встановлені ч.2 та ч.4 ст. 304 КПК України.

Щодо законності мети обмеження, то в даному випадку обмеження, які встановлені ч.2 ст. 304 КПК України мають законну мету, так як розгляд скарги, яка подана після закінчення строку на оскарження не є законним, відповідно до вимог КПК України.

Щодо пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями, то КПК України передбачає інший порядок вирішення вказаного питання, що дає можливість досягнути необхідну ціль.

ОСОБА_2 не надав до суду вмотивованих обґрунтувань для відновлення строків оскарження бездіяльності слідчого ТУ ДБР розташованого у м. Краматорськ.

Так, з ч.2 ст. 304 КПК України вбачається, що особа, яка звернулася зі скаргою після спливу строку на оскарження, може порушити питання щодо поновлення цього строку.

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не може бути обмежено таким чином чи у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

Так, відповідно до ч.7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вищевказане, щодо умов прийнятності скарги, законності мети обмеження та пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями не обмежує таким чином та у такій мірі право доступу до суду, що була порушена сама сутність права доступу до суду так як заявник може відповідно до ч.7 ст. 304 КПК України повторно звернутися зі скаргою та відповідно до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України та порушити питання щодо поновлення пропущеного строку на оскарження із зазначенням фактичних даних на підтвердження поважності пропуску строку.

Вказане свідчить про те, що скаргу необхідно повернути з підстав її подання після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 304 КПК України, і особа яка її подала, не порушила питання про поновлення цього строку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорськ, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення - повернути скаржнику.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її отримання до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1