26.05.2023 Справа № 756/3980/23
Справа № 756/3980/23
Провадження № 1-кс/756/1250/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та перекладача ОСОБА_7 - розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 - про відвід слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_8 у справі № 756/3980/23 за клопотанням заступника начальника слідчого відділення ВП № 1 Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0005289 від 08.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

У проваджені судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_8 перебуває клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , унікальний № 756/3980/23.

26.05.2023 у судовому засіданні адвокатом ОСОБА_4 , який діє в інтересах

ОСОБА_6 заявлено відвід слідчому судді Оболонського районного суду міста Києва

ОСОБА_8 , обґрунтований тим, що Оболонський районний суд міста Києва не був утворений у законний спосіб, а тому наявні підстави для її відводу на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали заявлений адвокатом ОСОБА_4 відвід та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_8 , вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід, виходячи з наступного.

Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід, який повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Вирішуючи питання про відвід слідчого судді, суд враховує положення КПК України та, в силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у рішеннях по справах «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989, «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.12.2009 зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, ЄСПЛ у рішенні по справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10.12.2009).

Оцінюючи доводи, заявлені як підстави для відводу в їх сукупності, суд вважає, що зазначені захисником підстави є непереконливими для відводу слідчого судді ОСОБА_8 , оскільки вони не випливають із співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами

ст. 75 КПК України, а особиста безсторонність судді презюмується поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978), що застосовується при оцінці доказів.

Між тим, Оболонський районний суд міста Києва, як юридичну особу, було зареєстровано 07.02.2002 року та присвоєно ЄДРПОУ - 02896785, а тому відсутні підстави стверджувати, що Оболонський районний суд міста Києва не утворений і діє незаконно. Також слід узяти до уваги, що заявником не надано будь-якого рішення, яким би спростовувалось існування (скасовано реєстрацію) юридичної особи - Оболонський районний суд міста Києва з зазначених в заяві про відвід підстав, чи, принаймні, наразі такий спір розглядається в передбаченому законом порядку.

Тому, вивчивши підстави порушеного відводу дійшов висновку про його необґрунтованість, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу слідчого судді, передбачені ст. 75, 76 КПК України, захисником наведено не було.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для відводу слідчого судді, суд вважає, що заява про відвід слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_8 є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 - про відвід слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва

ОСОБА_8 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя