Справа № 545/2465/23
Провадження № 1-в/545/472/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.08.2023 Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

у с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув 2/3 частини покарання, а тому вважає, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений та представник адміністрації установи у судове засідання не з`явилися, попередньо надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Прокурор проти задоволення заяви засудженого не заперечував.

Дослідивши матеріали заяви та особової справи, суд проходить до висновку, що заява засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2019 за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70, ст.75, ст.76 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20.02.2020, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 16.02.2021, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_4 та направлено його для відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислюється з моменту затримання - 11.05.2021.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Таким чином, на момент звернення до суду із заявою ОСОБА_4 відбув більше 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно - дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як встановлено судом, за період відбування покарання засуджений ОСОБА_4 мав 3 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці; стягнень не мав.

Згідно з характеристикою засудженого, ОСОБА_4 на теперішній час характеризується позитивно, працевлаштований різноробочим житлової зони установи, де працює до даного часу, до праці відноситься сумлінно, проявляє розумну ініціативу. Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Виконавчі листи на адресу установи не надходили. Адміністрація установи у своїй характеристиці зазначила, що ОСОБА_4 довів своє виправлення, заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.

Так, одним із показників виправлення засудженого є висновок адміністрації установи про те, що засуджена особа довела своє виправлення.

Адміністрація установи у характеристиці від 19.07.2023 зазначила, що засуджений «довів своє виправлення». На обґрунтування свого висновку адміністрація установи навела певні обставини, які, на її думку, свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення. Вказані обставини знайшли своє підтвердження і під час судового розгляду.

Повно та всебічно проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини основного покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-

у х в а л и в:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 03 місяці 09 днів за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.02.2019.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1