ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2055/23 Справа № 183/7170/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за №0000794від 28.08.2022 року, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 , поданою на вирок Новомосковського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 31.03.2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березнуватівка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, працюючого логістом у ТОВ «Органік-Еко-Продукт», з вищою освітою, маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 4000 (чотирьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 68 000 гривень (шістдесят вісім тисяч), 00 копійок, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодуванням матеріальної шкоди 2 644 гривні 82 копійки.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодуванням моральної шкоди 40 000 гривень 00 копійок.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2022 року на автомобіль марки «SKODA OCTAVIA А7», державний номерний знак НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 та яким користується ОСОБА_8 , який зберігається на території Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. М. Головко, 19 скасувати після набрання вироком законної сили.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

встановила:

Вироком суду встановлено, що 28 серпня 2022 року, приблизно о 14 годин 00 хвилин, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «SKODA OCTAVIA А7», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі по вул. Гетьманській м. Новомосковська Дніпропетровської області з боку вул. Сучкова у напрямку вул. Леваневського. В цей час ОСОБА_8 , під`їхавши до паркомісця в районі будинку № 36-А, діючи з необережністю у виді кримінально протиправної недбалості, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрозі життя та здоров`я громадян, перед початком, зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почав здійснювати маневр повороту направо на паркомісце, тим самим, створивши перешкоду іншим учасникам руху, допустив зіткнення з електровелосипедом марки «BMW Х6» під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку по вул. Гетьманській з боку вул. Сучкова у напрямку вул. Леваневського м. Новомосковська.

Своїми діями водій ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту електровелосипеда марки «BMW Х6» ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у виді закритого перелому ліктьового відростка правої ліктьової кістки (область ліктьового суглоба), зі зміщенням уламків, які відносяться до середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки зростання кісткової тканини у місці перелому, у звичайному своєму перебігу, відбувається у строк більше як 21 день.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор просить про скасування вироку суду у частині призначеного ОСОБА_8 покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Просить у цій частині ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України, у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить шістдесят вісім тисяч гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що суд, визнаючи ОСОБА_8 винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначаючи йому покарання у вигляді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить шістдесят вісім тисяч гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами порушив вимоги ч.1 ст.65 КК України та ч.1 ст.286 КК України.

Таким чином, прокурор вважає, що законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню ОСОБА_8 та попередженню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання за ч. 1 ст. 286 КК України, у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить шістдесят вісім тисяч гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній доводів;

- потерпілий ОСОБА_7 вважав за необхідне призначити обвинуваченому більш суворе додаткове покарання, аніж просить прокурор, а саме у вигляді 3 років позбавлення права керування транспортними засобами;

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити вирок суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження у межах наявних у апеляційних скаргах вимог, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається із змісту поданої прокурором апеляційної скарги, ним не оскаржується правильність встановленої та викладеної у вироку суду об`єктивної сторони вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, правильність визначеної судом правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України, тому, колегія суддів вирок суду у цій частині не переглядає.

Переглядаючи вирок суду щодо ОСОБА_8 у частині оскарженого стороною обвинувачення допущеного судом першої інстанції неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність під час призначення покарання, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України та роз?яснень, які містяться у абз. 2 п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Як вбачається із оскаржуваного вироку, ОСОБА_8 засуджено до покарання, зокрема у виді у вигляді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить шістдесят вісім тисяч гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі від трьох до п?яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років та обов`язкове додаткове покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Таким чином, призначаючи покарання ОСОБА_8 , судом першої інстанції залишено поза увагою положення ч.1 ст.65 КК України та ч.1 ст.286 КК України щодо обов`язкового застосування такого виду покарання, як позбавлення права керувати транспортним засобом строком до трьох років, що в свою чергу призвело до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та є підставою для скасування судового рішення та ухвалення апеляційним судом нового вироку.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Разом з цим, п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного,який вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, слід призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України, у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить шістдесят вісім тисяч гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом встановлено щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таке покарання колегія суддів вважає, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Новомосковського міськрайнного суду Дніпропетровської області від 31.03.2023 рокущодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України - скасувати у частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України покарання у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить шістдесят вісім тисяч гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

У іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції може бути оскаржений сторонами кримінального провадження у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4