ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/149/23 Справа № 705/7255/13-к Категорія: ст.81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання за участі: прокурора представника пробації засудженого захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2022 року, якою скасовано відносно засудженого ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2014 за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років ,-

в с т а н о в и л а :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області з Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області надійшло клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування призначеного вироком суду покарання у виді позбавлення волі.

Своє клопотання орган пробації мотивував тим, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2014 ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.

03.04.2014 засудженого ОСОБА_8 поставлено на облік та 04.04.2014 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом та наслідками, які можуть наступити у разі їх невиконання про що було відібрано відповідну підписку.

Вивчивши особу засудженого, враховуючи історію правопорушення, було встановлено дні явки на реєстрацію, періодичністю три рази на квартал, тобто 1 раз на місяць.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 зарекомендував себе з негативної сторони, в період іспитового строку з випробуванням на шлях виправлення не став, а став на шлях злісного ухилення від відбування покарання, не виконує обов`язки покладені на нього судом.

Із засудженим ОСОБА_8 регулярно проводилися бесіди, щодо дотримання порядку та умов відбування покарання, а також щоразу наголошувалося про недопущення скоєння нових злочинів, а також правопорушень.

04.08.2013 відносно ОСОБА_8 порушено кримінальне провадження за ознаками ч.2 ст.307 КК України, рішення по даному провадженні немає.

Незважаючи на бесіди профілактичного характеру щодо необхідності дотримання порядку та умов відбування покарання, обов`язків покладених судом та про наслідки у разі порушення зазначених обов`язків засуджений ОСОБА_8 02.03.2015 року не з`являвся на реєстрацію до Уманського РВ.

03.03.2015 засудженому за місцем проживання було направлено виклик до Уманського РВ для встановлення причин неявки на реєстрацію. Засуджений ОСОБА_8 за викликом не з`явився, тому, 11.03.2022, було повторно направлено виклик за місцем проживання засудженого, який на виклики не реагував, тому 30.03.2015 було здійснено вихід за адресою проживання засудженого для встановлення причин неявку на реєстрацію та за викликами. Під час перевірки за місцем проживання стало відомо, що ОСОБА_8 за вказаною адресою не проживає близько півтора місяця, мати засудженого ОСОБА_10 повідомила, що місце проживання її сина не відоме.

09.04.2015 було розпочато першочергові розшукові заходи. Проведена звірка з лікувальними закладами м.Умань, чи не перебуває дана особа на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні. Проведена звірка з територіальними органами Національної поліції України та СІЗО м.Черкаси, чи не знаходиться серед затриманих та адмінарештованих дана особа. Проведена звірка з ВРАЦС по м.Умань чи не рахується він серед померлих. Проведена звірка з ОМВК чи не призивався на військову службу та чи не звертався, як доброволець. Проведена звірка Черкаським обласним бюро судово - медичної експертизи чи не проводилася експертиза трупа відносно особи. Вжитими заходами місцезнаходження засудженого ОСОБА_8 не встановлено, тому 05.05.2015 було направлено матеріали до Уманського ВП ГУНП в Черкаській області про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів.

Змінивши адресу місця проживання засуджений ОСОБА_8 порушив обов`язок покладений на нього судом: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Також 02.03.2015, 06.04.2015, 05.05.2015, 02.06.2015, 06.07.2015, 03.08.2015, 07.09.2015, 05.10.2015, 02.11.2015, 07.12.2015, 04.01.2016, 01.02.2016, 09.03.2016, 04.04.2016, 04.05.2016, 06.06.2016, 04.07.2016, 01.08.2016, 05.09.2016, 03.10.2016, 07.11.2016, 05.12.2016, 03.01.2017, 03.01.2017, 06.02.2017 та 06.03.2017 засуджений не з`явився на реєстрацію, без поважних причин.

28.10.2022 працівниками Уманського РУП ГУНП в Черкаській області засудженого ОСОБА_8 , було доставлено до Уманського РВ. В своєму поясненні засуджений ОСОБА_8 вказав, що в 2015 році змінив місце проживання і виїхав в Росію, де проживав до 2022 року. Вказав, що йому відомо про наслідки які можуть настати у разі порушення ним обов`язків покладених на нього судом.

Таким чином, незважаючи на профілактичні бесіди, засуджений ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив, не оцінив гуманне ставлення до себе, держави та наданої судом довіри, на шлях виправлення не став, покладену на нього довіру не виправдав та за період відбування покарання 26 разів не з`явився для реєстрації, порушивши обов`язок покладений на нього судом з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, змінив місце проживання не повідомивши ОСОБА_11 та виїхав за межі України на постійне місце проживання, без повідомлення. Також роблячи висновок із пояснення, ОСОБА_8 достовірно знав про те, що своїми діями злісно порушує порядок та умови звільнення від покарання, не бажає ставати на шлях виправлення.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2022 року скасовано відносно засудженого ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2014 за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, захисник засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2022 року та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити її клопотання та звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання за давністю виконання обвинувального вироку суду.

В апеляційній скарзі посилається на те, що викладені в поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого, а в матеріалах особової справи відсутні достатні дані, які б безумовно свідчили про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а тому скасування звільнення останнього від відбування покарання є передчасним. При цьому, ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він ненавмисно порушив умови відбування покарання з випробуванням.

Вважає, що станом на час розгляду клопотання органу пробації закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку Уманського міськрайонного суду від 13.03.2014, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, наявність клопотання захисту про звільнення від відбування покарання за давністю виконання обвинувального вироку, суд помилково задовольнив клопотання органу пробації та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання захисту про звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання за давністю виконання обвинувального вироку суду.

Заслухавши доповідь судді, думки засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 про задоволення апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 та представника пробації ОСОБА_7 про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обміркувавши над наведеними в апеляційній скарзі доводами, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органом або установи виконання покарань, а також інших осіб, установи або органів у випадках, встановлених законом.

Частиною 2 статті 78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.1 ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2014 ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації; повідомляти про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

03.04.2014 засудженого ОСОБА_8 поставлено на облік та 04.04.2014 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом та наслідками, які можуть наступити у разі їх невиконання, про що було відібрано відповідну підписку.

Періодичність явок засудженому встановлено три рази на квартал, тобто один раз на місяць.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 зарекомендував себе з негативної сторони, в період іспитового строку з випробуванням на шлях виправлення не став, а став на шлях злісного ухилення від відбування покарання та 26 разів не з`явилявся для реєстрації, не виконував покладені на нього судом обов`язки, в зв`язку з чим із ним регулярно поводилися бесіди щодо дотримання порядку, та умов відбування покарання, змінив місце проживання не повідомивши ОСОБА_11 та виїхав за межі України на постійне місце проживання, без повідомлення, де проживав до 2022 року.

Не думку колегії суддів, наведене свідчить про відношення засудженого до виконання своїх обов`язків та нехтування ним вимог закону, а викладені у сукупності обставини свідчить про небажання засудженого ОСОБА_8 ставати на шлях виправлення, а тому скасування відносно останнього звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено його для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, призначеного вироком суду від 13.03.2014 є оправданим.

В апеляційній сказі сторона захисту порушує питання щодо скасування оскаржуваної ухвали місцевого суду та задоволення її клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання за давністю виконання обвинувального вироку суду, з мотивів того, що станом на час розгляду клопотання органу пробації закінчилися строки давності виконання обвинувального вироку Уманського міськрайонного суду від 13.03.2014, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, наявність клопотання захисту про звільнення від відбування покарання за давністю виконання обвинувального вироку, суд помилково задовольнив клопотання органу пробації та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання захисту про звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання за давністю виконання обвинувального вироку суду.

Колегія суддів вважає зазначені доводи неприйнятними, оскільки судом першої інстанції під час розгляду клопотання органу пробації, надана оцінка клопотанню сторони захисту, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі.

З врахуванням ч.2 ст.78 КК України, неспроможними є доводи захисника ОСОБА_9 , що викладені в поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого, а в матеріалах особової справи відсутні достатні дані, які б безумовно свідчили про небажання засудженого стати на шлях виправлення, позаяк для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку достатньо невиконання ним хоча б однієї із двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст.76, або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У цьому випадку суд зобов`язаний направити засудженого для відбування покарання, призначеного за вироком. Під час розгляду клопотання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням достовірно встановлено, що засуджений ОСОБА_8 систематично не виконував покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Крім того, факт порушення ОСОБА_8 зазначених обов`язків, також підтверджується ним самим, який в судовому засіданні пояснював, що з 2015 року перестав з`являтися на реєстрацію, оскільки поїхав на роботу в м.Київ, а тоді в Росію, звідки повернувся в лютому 2022, про що нікого не повідомив.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2022 року є законною, мотивованою та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, п.1 ч.1 ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2022 року, якою скасовано відносно засудженого ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.03.2014 за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді