УХВАЛА

Справа № 495/3544/23

Номер провадження 1-кп/495/467/2023

09 червня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський в режимі видеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000068 від 20.02.2023 року у відношенні :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чокурдах Аллаїховського району, Саха (Якутія), Російської Федераціі,росіянина, громадянина України, ,не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2023 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному правадженні внесеному до ЄРДР за № 0000068 від 20.02.2023 року у відношенні : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 яке мотивує наступним:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обгрунтованно обвинувачується в тому,що 24.02.2022 року о 05:00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_6 , збройні сили РФ незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з вказаними обставинами, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено на 30 днів Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 (затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022) та від 18.04.2022 № 259/2022 (затверджений Законом України 2212-IX від 21.04.2022), а також на 90 днів - Указами Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 (затверджений Законом України № 2263-IX від 22.05.2022), від 12.08.2022 № 573/2022 (затверджений Законом України № 2500-IX від 15.08.2022), від 07.11.2022 (затверджений Законом України № 2738-IX від 16.11.2022), від 06.02.2023 № 58/2023 (затверджений Законом України № 2915-IX від 07.02.2023).

На початку квітня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , почав спілкуватись за допомогою власного мобільного телефону з невстановленим співробітником розвідувальних органів РФ, який представився як « ОСОБА_7 » та запропонував йому співпрацювати з розвідувальними органами РФ: виконувати їх спеціальні завдання на шкоду Україні і здобувати та передавати їм розвідувальну інформацію щодо України. На вказану пропозицію обвинувачений ОСОБА_3 відповів згодою, тим самим у нього виник злочинний умисел, направлений на надання РФ, її державним органам, організаціям і представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

На виконання свого злочинного умислу, приблизно у цей же період часу обвинувачений ОСОБА_3 в ході телефонної розмови одержав від вказаного невстановленого співробітника розвідувальних органів РФ на ім`я « ОСОБА_7 » завдання - здобувати і передавати йому інформацію щодо наявності і розташування в м. Білгород-Дністровському і в Білгород-Дністровському районі Одеської області військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, місць дислокації військових підрозділів, інших сил оборони, результатів здійснення Російською Федерацією ракетних атак, в тому числі на об`єкти критичної інфраструктури.

Реалізуючи свій злочинний умисел, виконуючи завдання представника іноземної держави співробітника розвідувального органу РФ на ім`я « ОСОБА_7 », за невстановлених досудовим розслідуванням обставин,обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в м. Білгород-Дністровський Одеської області, використовуючи власний мобільний телефон, в ході спілкування текстовими повідомленнями та в ході особистих розмов в месенджері "Telegram" повідомив невстановленому співробітнику розвідувального органу РФ на ім`я « ОСОБА_7 » дані про відомі йому місця розташування в м. Білгород-Дністровському і в АДРЕСА_1 військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у період з квітня 2022 року по лютий 2023 року, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в м. Білгород-Дністровський Одеської області, використовуючи власний мобільний телефон, в ході спілкування текстовими повідомленнями та в ході особистих розмов в месенджері "Telegram" періодично повідомляв невстановленому співробітнику розвідувального органу РФ на ім`я « ОСОБА_7 » дані щодо результатів здійснення Російською Федерацією ракетних атак.

14.02.2023 року, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел на допомогу РФ, її державним органам, організаціям і представникам в проведенні підривної діяльності проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і військової агресії РФ проти України, виконуючи завдання представника іноземної держави - співробітника розвідувального органу РФ на ім`я « ОСОБА_7 », за невстановлених обставин виїхав до смт. Затока Кароліно-Бугазької сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області з метою фіксації результатів здійснення Російською Федерацією ракетних атак 10.02.2023 та за допомогою власного мобільного телефону здійснив фотографування місць влучання ракет та наслідків їх влучання на узбережжі біля бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а також фотофіксацію автомобільно-залізничного вертикально-підйомного мосту через Дністровський лиман у смт. Затока Кароліно-Бугазької сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області.

Того ж дня, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в м. Білгород-Дністровський Одеської області, використовуючи власний мобільний телефон, в ході спілкування текстовими повідомленнями в месенджері "Telegram" повідомив невстановленому співробітнику розвідувального органу РФ на ім`я « ОСОБА_7 » зафіксовану ним інформацію щодо наслідків здійснення Російською Федерацією ракетних атак 10.02.2023, охорони автомобільно-залізничного вертикально-підйомного мосту через Дністровський лиман у смт. Затока Кароліно-Бугазької сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області, а також надіслав виконані ним підтверджуючі фотознімки наслідків здійснення Російською Федерацією ракетних атак 10.02.2023 і фотознімки вказаного мосту.

18 лютого 2023 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.04.2023 року.

13 квітня 2023 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.06.2023 року.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 вважажє ,що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_3 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також існувати не перестали.З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, просить суд продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, розглянувши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , заслухавши обґрунтування прокурора, заперечення обвинуваченого та його захисника дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за вмотивованим клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніш не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі

.

Судом встановлено, що судове провадження по кримінальному провадженню не розпочато, строк обраного під час підготовчого судового засідання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , відповідно до ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ,закінчується 11.06.2023 року.

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_3 народження, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 15 років, за станом здоров`я може триматися під вартою, не працює, має постійне місце проживання, раніше не судимий , застосований до нього раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не порушував у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від його волі, а також те, що ОСОБА_3 має реальну можливість переховуватись від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню, що не надасть можливості забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання процесуальних рішень, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора, заявлене під час підготовчого судового розгляду обвинувального акту відносно обвинуваченого є обґрунтованим і підлягає задоволенню та обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити на строк шістдесят днів з моменту постановлення наявної ухвали, тобто з 09.06.2022 року.

Суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_3 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також існувати не перестали.

З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, суд прийшов до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів з 09.06.2023 року по 06.08. 2023 року, у зв`язку з чим клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушеня передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, підлягає задоволенню.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 і 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-111-1 КК України та з урахуванням усіх фактичних обставин та доводів ,які суд навів вище, суд вважаж за доцільне не визначати обвинуваченому розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 315, 369-372, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИЛ:

Продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Одеській слідчий ізолятор" на строк,що не перевищує 60 діб, тобто до 06 серпня 2023 року.

У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави обвинуваченому ОСОБА_3 не визначати.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту ії проголошення.

Суддя : ОСОБА_1