"26" травня 2023 р. Справа № 363/4638/22
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши заяву про відвід судді ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 001152 щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

у судовому засіданні 24.05.2023 року захисник заявив відвід головуючій судді ОСОБА_6 , після того як не погодився з прийнятим суддею процесуальним рішенням, яким в оголошенні перерви по сімейним обставинам й перенесенні розгляду справи на інший день адвокату відмовлено.

26.05.2023 року захисник вказаний відвід мотивував посиланням на упередженість судді, яка здійснювала судове провадження щодо ОСОБА_5 в судових засіданнях 08, 17 та 24 травня 2023 року за умов тяжкого стану здоров`я останнього, гіпертонічного кризу, непритомності, запаморочення, підвищеного артеріального тиску, замість надання медичної допомоги, її неналежного надання, невжиття заходів до госпіталізації й надання медичної допомоги в умовах лікарні, допустила його катування, нелюдське поводження, коли ні він, ні його підзахисний не приймали воду та їжу.

Заслухавши обвинуваченого та захисника на підтримання заяви про відвід судді, заперечення прокурора, дослідивши наявні матеріали, суд дійшов наступного.

Встановлено, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 289 КК України перебуває в провадженні судді ОСОБА_6 з 28 грудня 2022 року.

Згідно листа Київської міської медичної частини від 23.03.2023 року № 272 ОСОБА_5 перебуває на обліку у вказаній частині з діагнозом гіпертонічна хвороба 2 ст., кризовий перебіг, ризик 3 (високий), ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз. Стан здоров`я обвинуваченого відповідає перебігу наявного хронічного захворювання, який потребує постійного прийому гіпотензивних препаратів.

Медичні документи, які б містили протипоказання участі обвинуваченого в судових засіданнях, необхідність невідкладної госпіталізації, в справі відсутні.

Справа все ще перебуває на стадії підготовчого провадження. Обвинувачений утримується під вартою, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності.

За цей час у справі призначено і проведено за участю всіх учасників справи 12 судових засідань, захисником подано 10 письмових клопотань та скарг, які підлягають вирішенню в порядку ст. 315 КПК України. Всі подані клопотання захисником ще не оголошено й у справі має місце зволікання з їх усним заявленням в порядку ст. 315 КПК України.

Протягом вказаних судових засідань захисник виступав у суді й мав слово близько 4 годин 15 хвилин.

З аналізу справи вбачається, що найдовше судове засідання тривало 24.05.2023 року близько 2 год. 45 хв., де захисник виступав протягом 1 год. 45 хв.

Виклик швидкої медичної допомоги обвинуваченому здійснювався в судових засіданнях 12 квітня, 17 і 24 травня 2023 року.

В судових засіданнях суд неодноразово оголошував перерву для отримання обвинуваченим викликаної медичної допомоги. Проте за такої динаміки подій і обставин перебігу справи суд не повинен досліджувати якість, спосіб і достатність такої допомоги, давати оцінку діям лікарів, стану обвинуваченого по зовнішніх ознаках, а тим більше вирішувати питання про його госпіталізацію, супроводження до лікарні тощо, що на вимогах КПК України не ґрунтується.

Сторона захисту по справі систематично й неодноразово клопотала про перерву й відкладення судового розгляду з різних причин, які в переважній більшості випадків на увагу не заслуговують.

Вирішуючи заявлений відвід, суд насамперед зазначає, що судовий розгляд здійснюється безперервно ( ст. 322 КПК України), крім часу призначеного для відпочинку, під яким розуміється нічний час, а не будь-який час у який учасник справи має та/або висловлює бажання отримати відпочинок.

Вичерпний перелік випадків, коли судове засідання може бути відкладено і це не буде вважатися порушенням принципу безперервності передбачено ч. 2 ст. 322 КПК України, до яких прийом їжі й води на розсуд сторін не відноситься.

Хронічне захворювання обвинуваченого потребує постійного прийому гіпотензивних препаратів для нормалізації тиску. Проте сторона захисту на необхідності надання часу саме для цього в судових засіданнях жодного разу не посилалася, а натомість, недобросовісно користуючись погіршеним станом здоров`я обвинуваченого, вимагала госпіталізації і надання медичної допомоги в умовах лікарні.

Разом з тим слід зазначити, що питання належного медичного забезпечення обвинуваченого насамперед належить до питань умов її утримання в місці попереднього ув`язнення, а не до питань судового розгляду щодо обвинувачення особи.

Обвинувачений не позбавлений права приймати обов`язкові для нього згідно з призначенням лікаря препарати для нормалізації тиску, отримувати своєчасну медичну допомогу поза межами судового засідання.

Систематичне заявлення про це безпосередньо після початку судових засідань є очевидно недобросовісною процесуальною поведінкою, маніпуляцією правом на медичне забезпечення.

Очевидним є й те, що катуванням за жодних обставин не може охоплюватися існуюча обов`язкова процедура судового розгляду на фоні хронічної гіпертонічної хвороби обвинуваченого під час його законного утримання під вартою та законного розгляду справи в суді щодо нього, невід`ємним складником якої є його обов`язкова участь в судових засіданнях, коли останній згідно наявних у справі рекомендацій лікарів повинен і не позбавлений можливості своєчасно приймати гіпотензивні препарати для забезпечення прийнятного самопочуття та спроможності реалізації процесуальних прав під час участі в судовому засіданні.

Дотримання права особи на справедливий судовий розгляд неминуче супроводжується її обов`язковою участю в судовому засіданні, а тому суд вважає, що досліджувана ситуація не містить ознак катування й порушення права особи в розумінні вимог ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а натомість має ознаки послідовної недобросовісної процесуальної поведінки сторони захисту, зловживання процесуальними правами, надмірного невиправданого затягування розгляду справи з безумовним порушенням розумних строків згідно ст. 28 КПК України.

До того ж клопотання захисника про перерву з посиланням на погіршений стан здоров`я обвинуваченого носили перебільшено радикальний характер спрямований на затягування кримінального провадження, значне ускладнення вирішення процесуальних питань, які підлягали обов`язковому вирішенню в обмежені часом строки в частині розгляду клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою, які за своїм змістом не можна вважати загальноприйнятними й конструктивними.

У той же час вказаний відвід на момент його заявлення в судовому засіданні 24.05.2023 року фактично мотивовано незадоволенням суддею клопотання захисника про відкладення розгляду справи по сімейним обставинам.

Обставини, які викладені в заяві про відвід від 26.05.2023 року стосуються обставин, що стали відомі стороні захисту ще 08 і 17 травня 2023 року, проте відвід судді з посиланням на ці обставини заявлено тільки 26.05.2023 року, що є недотриманням порядку заявлення відводу (ст. 80 КПК України) і недобросовісним користуванням правом на це.

При чому, оскільки відвід повинен бути мотивований, то підстави з яких його заявлено викладаються в заяві про відвід. Доповнення, уточнення, збільшення, викладення нових підстав вимогами ст.ст. 75-81 КПК України не передбачено.

Крім того, посилання адвоката в судовому засіданні 24.05.2023 року на необхідність оголошення перерви для першочергового розв`язання своїх особистих, приватних, сімейних інтересів, як підставу для відкладення розгляду кримінального провадження щодо особи, яка тримається під вартою, є недопустимим, які суперечать завданням кримінального провадження (ст. 2 КПК України), меті їх виконання не слугують, і за наявності певних обставин можуть бути прирівняні до ухилення адвоката від виконання своїх обов`язків по захисту обвинуваченого (ст. 47 КПК України), стати підставою до його дисциплінарної відповідальності.

Ці обставин свідчать про недобросовісне користування стороною захисту своїм процесуальним правом, невиправдане затягування розгляду справи понад розумні строки (ст. 28 КПК України), коли конкретні обставини кримінального провадження не є складними, які б могли виправдати надмірно тривалий розгляд справи в підготовчому провадженні.

У той же час порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України), а відтак посилання сторони захисту на закінчення робочого дня, як підставу до відводу судді, на вимогах КПК України не ґрунтується і має бути розцінено, як зловживання процесуальним правом на заявлення відводу.

Відтак затягування справи на даний час значною мірою мало місце внаслідок поведінки сторони захисту.

Також суд звертає увагу і на те, що подання особою до суду будь-яких процесуальних документів в електронній формі має скріплюватися власним електронним підписом учасника справи через підсистему ЄСІТС «Електронний кабінет», реєстрація в якій для адвоката є обов`язковою (ст. 35 КПК України).

В справі наявні численні процесуальні документи, які стороною захисту (адвокатом) в підсистемі «Електронний суд» не створені, відомості про підписання документів електронним цифровим підписом із використанням цієї підсистеми матеріали справи не містять, що є недотриманням ст. 35 КПК України.

В підсумку суд зазначає, що незгода учасника справи з прийнятим суддею процесуальним рішенням з тих чи інших процесуальних питань підставою для відводу судді бути не може.

В заяві про відвід сторона захисту вдалася до аналізу прийнятих суддею процесуальних рішень в ході розгляду справи під час підготовчого засідання, які про упередженість судді свідчити не можуть.

Ні що в справі не вказує на те, що сторона захисту порівняно із стороною обвинувачення опинилася у менш вигідному становищі, а також на те, що суддя має упередженість або прихильність до однієї із сторін у справі, або іншу зацікавленість у її вирішенні.

Відтак у справі відсутні відомості про упередженість судді, які б виключали її участь у розгляді справи.

Беручи до уваги викладене, з мотивів висловлених у заяві, підстав для задоволення відводу судді ОСОБА_6 згідно вимог ст.ст. 75 і 76 КПК України не встановлено, а тому в задоволенні заяви про це слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 75-81, 372 КПК України,

ухвалив:

у задоволенні заявленого відводу судді ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала згідно вимог ч. 2 ст. 392 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскарженою і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя