Справа № 216/1257/23
провадження 1-кс/216/2055/23
УХВАЛА

іменем України

04 серпня 2023 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні зали судових засідань суду №7 скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах заявника ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000022 від 17.01.2023 року, -

в с т а н о в и в:

24 липня 2023 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу надійшла вказана скарга, в якій представник заявника просить:

- визнати бездіяльність слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в не розгляді заяви адвоката ОСОБА_6 від 26.06.2023 року про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000022 від 17.01.2023;

- зобов`язати слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 залучити ОСОБА_4 у якості потерпілого та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000022 від 17.01.2023.

В обґрунтування скарги вказує, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 07.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом умисного вбивства ОСОБА_7 , відносно ОСОБА_4 , що мало місце 07.03.2021 року на узбіччі проїжджої частини дороги поблизу будинку АДРЕСА_1 .

26.06.2023 року адвокатом ОСОБА_3 слідчому ОСОБА_5 було подано заяву про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого до кримінального провадження № 0000022 від 17.01.2023 року, надати йому відповідну пам`ятку.

11.07.2023 нею було отримано лист від слідчого ОСОБА_5 про те, що він не має підстав переглядати вказану заяву про залучення потерпілого.

Адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні скаргу підтримала із зазначених підстав, просила її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві просив скаргу розглядати за своєї відсутності, у задоволені скарги просив відмовити.

Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги, вважає що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно із ч. 1 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокуратури, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийнятті рішення, вчинення дії чи бездіяльності.

26.06.2023 до Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 надійшла заява по кримінальному провадженню № 0000022 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України про залучення у якості потерпілого у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2023 року слідчим СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, станом на день подання до суду скарги на постанову про відмову у визнанні потерпілим, прийняте процесуальне рішення про закриття кримінального провадження слідчим не скасоване.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи, що станом на 26.06.2023 р., тобто, на час подання клопотання слідчому, досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні було закрито постановою слідчого від 31.03.2023 року, тому, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги, оскільки такий розгляд виходить за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді, у зв`язку з закінченням досудового розслідування.

Тобто, на час розгляду справи в суді, слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості вирішити питання щодо зобов`язання слідчого, дізнавача вчинювати процесуальні дії поза межами досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З врахуванням вищенаведеного, аналізуючи норми закону та вимоги, викладені у скарзі, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 303, 304, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах заявника ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000022 від 17.01.2023 року відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09 серпня 2023 року, її фіксування не застосовувалося у відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1