Справа № 188/564/23
Провадження № 1-кп/188/115/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000038 від 15.02.2023р. відносно ОСОБА_3 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 185 КК України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4

за участю захисника: ОСОБА_5

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які існували під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зникли.

Обвинувачений та захисник просили відмовити в задоволенні клопотання, оскільки прокурором не доведено жодного ризику, на які він посилається у своєму клопотанні.

Крім того, обвинувачений та захисник подали клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, зазначаючи, що обвинувачений не має наміру переховуватись від суду, має постійне місце проживання, не бажає продовжувати злочинну діяльність, чинити тиск на свідків та потерпілого, оскільки у справі всі свідки допитані, у потерпілого відсутні претензії до обвинуваченого. Крім того, як зазначив обвинувачений, у разі зміни запобіжного заходу він буде вчиняти всі можливі дії за для вступу до лав Збройних сил України.

В свою чергу прокурор заперечує проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, враховуючи ті обставини, що при поданні цього клопотання захисником не подано жодних доказів, які б слугували підставою для задоволення клопотання та зміни запобіжного заходу. Клопотання про зміну запобіжного заходу по суті є фактично незгодою з обраним запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою і не спростовує обставин, встановлених під час його обрання.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, чим перешкоджати здійсненню провадження у справі, знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей, які мають значення для судового слідства.

Крім того судом береться до уваги, що у контексті практики ЄСПЛ ризик втечі підозрюваного, обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Вирішуючи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Як встановлено судом при ознайомленні з клопотанням, захисником не подано жодних доказів, які б слугували підставою для задоволення клопотання та зміни запобіжного заходу. Клопотання про зміну запобіжного заходу по своїй суті є фактично незгодою з обраним запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою і не спростовує обставин, встановлених під час його обрання.

Вказані доводи захисника були присутні і при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обставини, висловлені в клопотанні про зміну запобіжного заходу є лише способом захисту і не можуть бути взяті за основу як такі, що можуть стати підставою для зміни обраного запобіжного заходу.

Крім того, як зазначив обвинувачений, у разі зміни запобіжного заходу він буде вчиняти всі можливі дії за для вступу до лав Збройних сил України, що може стати підставою для залишення свого постійного місця проживання та неможливістю, в подальшому, приймати участь в судових засіданнях.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 183, 331, 369, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000038 від 15.02.2023р. строком на 60 (шістдесят) діб до 15 години 00 хвилин 17 листопада 2023 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника ВП № 4 Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити прокурору Першотравенської окружної прокуратури Дніпропетровської області та Дніпропетровського УВП № 4 м. Дніпро.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1