Справа №:755/5890/23
Провадження №: 1-кс/755/1342/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" травня 2023 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001444 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а :

слідча Дніпровського УП ГУНП у м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернулася до слідчої судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку приміщення кімнати 10 квартири АДРЕСА_1 , що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0001444 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів при проведенні досудового розслідування вказаного кримінального провадження у формі процесуального керівництва здійснюється Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що до СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_8 який повідомив, що невстановлені досудовим розслідуванням особи, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволоділи грошовими коштами у розмірі 24000 грн.

Механізм шахрайського заволодіння грошовими коштами даною особою в тому, що особа викладає оголошення на платформі «ОЛХ» від імені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » стосовно продажу техніки APPLE. В подальшому потерпілий телефонує на номер, який вказаний у оголошенні НОМЕР_1 домовляється із продавцем стосовно купівлі обраного товару, та продавець вказує, що приймає оплату лише на криптогаманець. Надалі у месенджері «Телеграм» продавець під час листування надсилає криптогаманець куди необхідно надіслати сплату за товар, потерпілий в свою чергу надсилає сплату за обраний товар та продавець пропадає з зв`язку.

Допитаний потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що приблизно в січні 2023 року знайшов на ОЛХ сторінку магазину «Icity» з привабливими цінами на телефони марки Аррlе. Після чого ОСОБА_8 обрав модель телефону iPhone 13, ціною в 24000 грн. У вказаному оголошенні був зазначений номер телефону НОМЕР_2 для зв' язку з продавцем. Потерпілий набрав продавця та домовився з нам про покупку даного телефону. Продавець повідомив, що оплату за товар приймає лише на криптогаманець і лише по повній передплаті. Після чого він мав відправити телефон «Новою поштою». Потерпілий погодився на умови та кошти відправив в той же день на криптовалютний гаманець, на який вказав продавець у застосунку «ТЕЛЕГРАМ» (дані гаманця у потерпілого не збереглись). Після оплати в потерпілого зник діалог з магазином та на зв?язок ніхто більше не виходив. Через декілька днів продавець зовсім видалив листування в месенджері «Telegram».

На виконання доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України у вказаному кримінальному провадженні, Департаментом кіберполіції Національної поліції України надано відомості про те, що оперативним шляхом, встановлено, що зазначений потерпілим ОСОБА_8 номер телефону НОМЕР_1 належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Також установлено, що сторінки цього ж магазину містяться в соціальній мережі «інстаграм» за посиланнями:

ІНФОРМАЦІЯ_1 =

ІНФОРМАЦІЯ_3

Під час проведення оперативної установки за вказаною адресою встановлено наступне:

За адресою: АДРЕСА_3 , розташований колишній гуртожиток (поділений на три секції) в третій секції на другому поверсі п?ятиповерхового будинку розташований блок під номером 23 (який умовно поділений на шість кімнат) в одній з кімнат проживає ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із матір?ю.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, кімната АДРЕСА_4 квартири АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 .

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що за місцем проживання ОСОБА_9 можуть знаходитися речі і документи, що мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказами під час судового розгляду.

Таким чином, враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі та документи, мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні і відомості, які в них містяться, у подальшому можуть бути використані як докази, необхідно отримати безпосередній доступ до вказаних речей та документів з можливістю вилучення, для залучення їх до матеріалів кримінального провадження.

Разом з тим, здійснення тимчасового доступу до вищезазначених речей та документів або застосування інших заходів забезпечення провадження, приведе до обізнаності осіб, задіяних у протиправній схемі злочинної діяльності, щодо наявності інформації у правоохоронних органів про дану діяльність, та надасть можливість змінити зміст речей та документів, знищити їх, змінити їх фактичне розташування, припинити на деякий час злочину діяльність або іншим чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Слідча суддя, вислухавши доводи прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання, дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Дане клопотання про проведення обшуку відповідає положенням ст. 234 КПК України, оскільки містить короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з розслідуванням якого подається клопотання, підстави для обшуку, його мета, дані про власника приміщення, у якому планується проведення обшуку, дані про особу у фактичному володінні якої вони знаходяться. До клопотання долучено документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до даних, які містяться в клопотанні та матеріалах, долучених до клопотання наявні обґрунтовані підстави вважати, що за адресою: АДРЕСА_5 можуть знаходитись предмети, речі, що мають доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Слідчою суддею перевірені можливості та встановлено пропорційний баланс між тим, що слідчий має на меті віднайти під час проведення даного обшуку та які б мали менший ступінь втручання у права та свободи осіб, таким чином слідча суддя не вважає його непропорційним переслідуваній меті.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своєму рішенні по справі «Смирнов проти Росії» (Smirnov v. Russia) від 7 липня 2007 року №71362/01 вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні по справі «Ернст та інші проти Бельгії» (Ernst and Others v Belgium) від 15 липня 2003 року № 33400/96, де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, а саме надання дозволу на проведення обшуку у вказаному приміщенні з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, при цьому враховує, що потреби досудового розслідування в даному випадку виправдовують саме такий ступінь втручання в права та інтереси фізичних осіб.

Крім того, зважаючи на позицію колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеній у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 725/1199/19, де вказано, що системне тлумачення процесуальних норм, передбачених статтями 236, 37, 39 КПК дає підстави до висновку, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана прокурором, призначеним здійснювати процесуальне керівництво в порядку ст. 37 КПК, або слідчим, визначеним керівником органу досудового розслідування в порядку ст. 39 цього Кодексу.

Приписи ст. 235 КПК не зобов`язують слідчого суддю в ухвалі зазначати прокурора чи слідчого, який буде проводити обшук, натомість ухвала слідчого судді має містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Тобто, процесуальний закон зобов`язує слідчого суддю встановити, що клопотання надійшло від уповноваженої особи - прокурора, включеного до групи прокурорів, або слідчого, якому доручено здійснювати розслідування, в порядку статей 37, 39, 216 КПК. Судовий контроль під час розгляду клопотання про проведення обшуку здійснюється з метою забезпечення права на недоторканість житла чи іншого володіння особи. При цьому, зміст норм цього Кодексу не дає підстав для твердження про те, що до повноважень слідчого судді належать, крім здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, ще й інші (п. 18 ст. 3 КПК), віднесені до повноважень прокурора та слідчого з організації досудового розслідування.

Системне тлумачення норм, передбачених статтями 36, 40, 235, 236 КПК, не дає підстав для твердження про те, що до компетенції слідчого судді належить визначення як конкретного слідчого або прокурора, що мають здійснювати таку слідчу (розшукову) дію, так й інших осіб, що будуть приймати участь у проведенні обшуку (понятих, працівників оперативного підрозділу, спеціалістів та ін.).

Питання про дотримання вимог КПК прокурором або слідчим щодо належного використання повноважень здійснювати обшук, залучення понятих, спеціалістів, працівників оперативного підрозділу, підозрюваного, захисника, інших учасників провадження вирішуються на етапі судового провадження (п. 24 ст. 3 КПК), а не провадження у слідчого судді, і за умови надання протоколу обшуку суду як доказу винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, визначення в ухвалі слідчого судді конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати обшук, знаходиться поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та обмежуються в цій частині перевіркою того, чи є належним суб`єктом учасник кримінального провадження, який звернувся з клопотанням про проведення обшуку. Визначення конкретного прокурора або слідчого (їх групи) для проведення обшуку належить до законних повноважень прокурора (старшого прокурора, групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні) або старшого слідчої групи (керівника органу досудового розслідування).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому у встановлений прокурором строк проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом, що є способом процесуальної взаємодії прокурора та слідчого.

У п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК закріплені кореспондуючі повноваження слідчого проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених у цьому Кодексі.

Підставами взаємодії між процесуальним керівником, визначеним у кримінальному провадженні відповідно до ст. 37 КПК, та слідчим, призначеним відповідно до вимог статей 38, 39, 216 цього Кодексу, є належна реалізація ними своїх повноважень щодо розслідування конкретного кримінального правопорушення.

Основною формою процесуальної взаємодії прокурора зі слідчим, яка вживається на всіх етапах досудового розслідування, є надання письмових вказівок та доручень. Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій (ч. 1 ст. 40 КПК), а відповідно до ч. 4 цієї статті слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

Отже, як правило, доручення та вказівки щодо проведення конкретних слідчих (розшукових) дій мають надаватися у письмовому виді, де їх отримання слідчим у письмовій формі є процесуальною гарантією їх належного виконання, оскільки вони отримують статус офіційного документу.

У той же час якщо закон прямо не вимагає письмової форми, прокурор має право надавати доручення та вказівки слідчому про виконання процесуальних дій усно, якщо це обумовлено, зокрема, невідкладними випадками або виконанням незначного обсягу процесуальних дій.

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, а саме надання дозволу на проведення обшуку у вказаному приміщенні з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, при цьому враховує, що потреби досудового розслідування в даному випадку виправдовують саме такий ступінь втручання в права та інтереси фізичних осіб.

Але зважаючи на те, що у клопотанні слідчого частково застосовується невизначене формулювання щодо предметів та документів, які він має на меті відшукати, що в свою чергу наділяє його широкими повноваженнями і в кінцевому етапі може свідчити про непропорційність обшуку, тому наявні підстави для відмови у задоволенні клопотання у частині можливості вилучення інших предметів, які стосуються вчиненого кримінального правопорушення, а також які використовувалися для вчинення кримінального правопорушення та на яких можуть міститися чи зберігатися відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, тобто мають значення для досудового розслідування у вище зазначеному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 234-236, 309, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

клопотання слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001444 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - задовольнити частково.

Надати дозвіл на проведення обшуку в приміщенні кімнати 10 квартири АДРЕСА_1 , що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні, а саме: мобільні пристрої, які використовувалися для спілкування із потерпілими, документація щодо здійснення діяльності функціонування інтернет магазину, чорнові записи, інша комп`ютерна техніка (ноутбуки, системні блоки, серверне обладнання, роутери та маршрутизатори, моноблоки, планшети, жорсткі диски, флеш накопичувачі та інші електронні носії інформації), sim-карти, засоби зв`язку, чорнові записи, блокноти та інші нотатки, банківські картки, які використовувались у злочинній діяльності.

Визначити строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідча суддя: ОСОБА_1