У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- підозрюваного за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 вересня 2023 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.11.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, утому числі з можливістю внесення застави.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу та доповнення до неї.

Захисник вважає необґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Окрім того, зазначає про недоведеність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідка; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Вказує, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний офіційно працює в міжнародній організації розмінування, має неповнолітню доньку, яка знаходиться на повному його утриманні, має батьків, один з яких є інвалідом, наявність вагітної цивільної дружини.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом ВП №2 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001150, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023.

07.09.2023 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 08.09.2023 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.2 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України, є обґрунтованою. Слідчий суддя вважав доведеним наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідка, вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, слідчий суддя врахував, що у відношенні підозрюваного наразі у Ленінському районному суді м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за ч. 1 ст. 121 КК України, що дає підстави стверджувати про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Окрім того, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винним, характер його вчинення, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного під вартою, не зможе забезпечити йому належну процесуальну поведінку та запобігти зазначеним ризикам.

З урахуванням вимог ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважав необхідним не визначати розмір застави, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_7 , вчинений із застосуванням насильства.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив їх задовольнити. Підозрюваний ОСОБА_7 повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, але заяву про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги закону враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово наголошував, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до п. п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

ОСОБА_7 08.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, п.1 ч. 2 ст.115 КК України. Підозра, всупереч твердженням сторони захисту, обґрунтовується матеріалами, долученими до клопотання, тому рішення слідчого судді належним чином вмотивоване.

Апеляційний суд вважає висновки слідчого судді в цій частині правильними та зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також є належним чином вмотивованим висновок слідчого судді про існування заявлених у клопотанні ризиків, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На наявність цих ризиків вказує наступне. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, вчиненого щодо двох осіб. Також, підозрюваний ОСОБА_7 є сусідом свідка ОСОБА_8 , яка є дівчиною одного з потерпілих, в матеріалах є дані, що підозрюваний погрожував їй, обізнаний про її місце проживання. Крім того, слідчий суддя вказав, що підозрюваний ОСОБА_7 наразі притягається до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 121 КК України у іншому кримінальному провадженні.

Тому, враховуючи характер кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_7 підозрюється, є цілком вмотивованим висновок слідчого судді про наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки доведені обставини, викладені у ч.1 ст. 194 КПК України. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність міцних соціальних зв`язків на які посилається апелянт не зменшує встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів погоджується з позицією слідчого судді про незастосування застави, оскільки у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не знаходить підстав для її скасування, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Миколаєва від 08 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3