Справа № 405/5315/22
провадження № 1-кс/405/1438/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2023 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженому, не працюючому, інваліду 2-ої групи, раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 11.07.2022,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 до Ленінського районного суду м. Кіровограда від старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України.

Слідчим стверджується про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 , підозри, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Захисник заперечила відносно задоволення клопотання, мотивуючи це тим, що заявлені стороною обвинувачення ризики є надуманими, на всі виклики підозрюваний з`являвся, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває у громадській організації ОСББ, має на утриманні матір похилого віку, яка хворіє на тяжкий психічний розлад та має безпорадний стан. Окрім цього, її підзахисний є пенсіонером та інвалідом війни, має ІІ групу інвалідності, потребує постійного нагляду у лікарів та лікування. Не заперечує щодо застосування до її підзахисного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але в нічний час, а саме з 22 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв., наступного дня.

Підозрюваний підтримав захисника та додав, що не заперечує щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але в нічний час.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими обґрунтовується клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 11.07.2022 за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України.

29.04.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, відповідно до якої: 01.03.2022 громадянина України молодшого сержанта запасу ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1 та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 № 32/321/501/13Т та мобілізаційного плану зараховано з 01.03.2022 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду радіотелефоніста відділення зв`язку польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 і визнано таким, що справи та посаду радіотелефоніста відділення зв`язку польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 прийняв.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, станом на 01.03.2022 ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

01.03.2022 громадянина України майора запасу ОСОБА_7 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1 та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 № 32/321/501/13Т та мобілізаційного плану зараховано з 01.03.2022 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 і визнано таким, що справи та посаду начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 прийняв.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, станом на 01.03.2022 ОСОБА_7 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

14.03.2022 громадянина України капітана запасу ОСОБА_8 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 14 та Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 № 32/321/501/13Т та мобілізаційного плану зараховано з 14.03.2022 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини військової частини НОМЕР_1 і визнано таким, що справи та посаду старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини військової частини НОМЕР_1 прийняв.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, станом на 14.03.2022 ОСОБА_8 набула статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та пристула до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

ОСОБА_4 з 01.03.2022 перебув на посаді радіотелефоніста відділення зв`язку польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_7 з 01.03.2022 перебував на посаді начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_8 з 14.03.2022 перебувала на посаді старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини військової частини НОМЕР_1 .

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-ХIV (далі Статут внутрішньої служби Збройних Сил України), порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 5 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України внутрішня служба це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно зі Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідно до ст. 7 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України внутрішньою службою у військових частинах та підрозділах керують їх командири.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 6 вищевказаного Закону встановлено:

Військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти (ч.1).

Військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством (ч.12).

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ встановлено:

1. Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі Порядок №260).

Згідно п.2 р.І Порядку №260:

грошове забезпечення включає:

- щомісячні основні види грошового забезпечення;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать:

- посадовий оклад;

- оклад за військовим званням;

- надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

- підвищення посадового окладу;

- надбавки;

- доплати;

- премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

- винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану;

- допомоги.

Пунктом 3 р.І Порядку №260 закріплено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

- штат військової частини;

- накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

- накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

- накази про присвоєння військових звань;

- грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до п.7 р.І Порядку №260 за службу понад установлений службовий час, у дні відпочинку, святкові, вихідні та неробочі дні грошове забезпечення військовослужбовцям додатково не виплачується.

Розмір грошового забезпечення, що належить військовослужбовцю не за повний календарний місяць, визначається шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення на кількість календарних днів, прослужених військовослужбовцем у цьому місяці.

Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

За час прийняття справ і посади військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, в межах строків, визначених чинним законодавством для прийняття та здавання справ і посади, виплачується грошове забезпечення, яке військовослужбовець отримував за останньою займаною посадою, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

За нормами, встановленими пунктами 9, 16 та 17 р.І зазначеного Порядку виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток.

Виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

На період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Згідно п.8 р.І Порядку №260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

-щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий;

-одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира.

Пунктом 15 розділу І Порядку №260 встановлений перелік випадків коли грошове забезпечення не виплачується, а саме:

- за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати;

- якщо виплачуються академічні стипендії;

- за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше;

- за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки;

- за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату);

- за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом;

- за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Загальні права та обов`язки основних посадових осіб бригади (окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV.

Статутом керуються всі військові частини, управління, штаби, установи Збройних Сил України.

За загальними положеннями, закріпленими Статутом:

Внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами (п.5).

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець (п.6)

Внутрішньою службою у військових частинах та підрозділах керують їх командири. Безпосереднім організатором внутрішньої служби у військовій частині є начальник штабу (п.7).

Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан (п.8).

Начальник штабу бригади (полку, окремого батальйону) п.68. Начальник штабу бригади (полку, окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за організацію та підтримання керування підрозділами; за бойову та мобілізаційну готовність, успішне виконання бригадою (полком, окремим батальйоном) бойових завдань; за планування бойової підготовки; за підготовку штабу і підрозділів, що забезпечують керування бригадою (полком, окремим батальйоном), виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу штабу та безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів; за організацію вартової і внутрішньої служб; за організацію та здійснення заходів щодо охорони державної таємниці, прихованого керування; за забезпечення штабу та безпосередньо підпорядкованих підрозділів озброєнням і технікою; за стан обліку особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки бригади (полку, окремого батальйону); за стан пожежної безпеки штабу.

Начальник штабу бригади (полку, окремого батальйону) підпорядковується командирові бригади (полку, окремого батальйону) і є прямим начальником усього особового складу бригади (полку, окремого батальйону).

Під час виконання рішень командира бригади (полку, окремого батальйону) начальник штабу має право віддавати накази (розпорядження) підпорядкованим командирові бригади (полку, окремого батальйону) особам від його імені. Про всі віддані накази (розпорядження) начальник штабу доповідає командирові бригади (полку, окремого батальйону).

п.69. Начальник штабу бригади (полку, окремого батальйону) зобов`язаний:

-організовувати роботу штабу й щоденно керувати нею;

-знати про справжній стан справ у підрозділах бригади (полку, окремого батальйону), а також про хід виконання поставлених перед ними завдань;

-розробляти плани бойової та мобілізаційної готовності бригади; плани бойової підготовки бригади (полку, окремого батальйону), плани перевірки підрозділів і служб посадовими особами, безпосередньо підпорядкованими командирові бригади (полку, окремого батальйону), та офіцерами штабу; здійснювати контроль за виконанням цих планів і заходів;

-організовувати своєчасне й правильне доведення до підрозділів і служб усіх наказів командира бригади (полку, окремого батальйону) та старших командирів (начальників), а також перевірку їх виконання; особисто доводити найважливіші накази та перевіряти їх виконання;

-знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського складу бригади (полку, окремого батальйону), головного сержанта бригади та головних сержантів підрозділів, до роти включно, а також усіх військовослужбовців сержантського (старшинського) складу штабу і безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів;

-розподіляти за підрозділами поповнення, яке прибуло до бригади (полку, окремого батальйону);

-організовувати охорону ІНФОРМАЦІЯ_2 (полку, окремого батальйону) державних нагород, військових символів, документів та грошової скриньки бригади; встановлювати і підтримувати порядок у розробленні, користуванні, зберіганні та розсиланні секретних документів;

-постійно знати про наявність особового складу, забезпечувати додержання штатної дисципліни та раціональне службове використання особового складу відповідно до набутого фаху.

Наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333 затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу Збройних Сил України (наказ втратив чинність з 15.09.2022), якою визначено:

- організацію і порядок обліку в мирний час і в особливий період осіб офіцерського, рядового, сержантського і старшинського складу, курсантів і працівників Збройних Сил України в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, тощо,

- завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення;

- обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу;

- порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу і облікових документів (п.1.1 р.І).

Пунктом 1.6 р. І Інструкції з організації обліку особового складу ЗСУ визначено, що у військових частинах організація обліку особового складу покладаються на начальників штабів військових частин.

Згідно п.2.13. р.ІІ Інструкції з організації обліку особового складу ЗСУ:

-облік особового складу у штабі військової частини ведеться старшим помічником начальника штабу з кадрів та стройової частини (помічником начальника штабу з кадрів та стройової частини), який зобов`язаний:

-вести облік особового складу військової частини відповідно до вимог цієї Інструкції;

-своєчасно складати і подавати начальнику штабу на підпис проекти наказів по стройовій частині, добову відомість і встановлені донесення, повідомлення по особовому складу;

-не пізніше наступного дня після підписання наказу по стройовій частині повідомляти командирів відповідних підрозділів у частині, що їх стосується;

-щомісяця проводити звірку даних обліку підрозділів із даними обліку штабу військової частини і особисто звіряти записи у відповідних облікових документах;

-не менше одного разу на квартал перевіряти в усіх підрозділах частини стан обліку особового складу та відповідність записів у документах, що посвідчують особу військовослужбовця, з фактичними обліковими даними, а результати перевірок заносити до журналу контролю за станом обліку особового складу;

-регулярно робити записи про зміни облікових даних особового складу у відповідні облікові документи, які ведуться у штабі військової частини;

-своєчасно подавати у вищі кадрові органи повідомлення про зміни облікових даних офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу;

-готувати пропозиції щодо розподілу прибулого поповнення за підрозділами;

-особисто займатися підбором і підготовкою для підрозділів та штабу військової частини військовослужбовців, які залучаються до роботи з обліку особового складу.

Отже, контроль за фактичною наявністю особового складу, забезпечення додержання штатної дисципліни та раціональне службове використання особового складу відповідно до набутого фаху належать до обов`язків начальника штабу військової частини (п.69 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV).

Обов`язок щодо безпосереднього ведення обліку особового складу у штабі військової частини покладено на старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини, який готує проекти наказів по стройовій частині, складає документацію по особовому складу, особисто повинен звіряти записи у відповідних облікових документах з фактичними даними тощо, що закріплено п.2.13 р.ІІ Інструкції з організації обліку особового складу ЗСУ, затвердженої наказом Міноборони України від 26.05.2014 №333.

Враховуючи положення вказаних нормативних актів, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обіймали посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій і таким чином, згідно з ч. 3 ст. 18 КК України, та примітки 1 до ст. 364 КК України перебували у статусі службової особи.

Маючи умисел до незаконного збагачення, розуміючи свій правовий статус та повноваження, як начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 у березні 2022 року, точної дати слідством не встановлено, вирішив використати надану йому владу та службові повноваження для заволодіння грошовими коштами державного бюджету, що передбачені для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 .

Так, ОСОБА_7 , в силу своїх службових повноважень достеменно розумів, що процес нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 включає в себе стадії, у т.ч., в яких безпосередній контроль та участь приймає він, як службова особа, а також інші військовослужбовці ВЧ НОМЕР_1 , які перебувають у його підпорядкуванні.

В силу своїх службових повноважень, ОСОБА_7 володів інформацією про фактичну наявність особового складу по підрозділах, місця їх дислокації, відомості про призначення та переведення військовослужбовців по посадах, знав про штатну чисельність та володів інформацією про задіяний до виконання завдань особовий склад в підрозділах ВЧ НОМЕР_1 та інші відомості, які міг використати у власних інтересах з метою організації злочинної схеми по заволодінню грошовими коштами. Крім того, ОСОБА_7 погоджував накази по стройовій частині, в тому числі накази про виплату додаткової винагороди, надбавки за вислугу років та ін. види грошового забезпечення військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 .

Разом з тим, ОСОБА_7 розумів, що штатна чисельність особового складу військової частини НОМЕР_1 є значною, має структурні підрозділи, які дислокуються та виконують завдання на різних ділянках, що територіально віддалених одна від одної, а тому військовослужбовці військової частини не мають фізичної можливості бути знайомими один з одними та володіти реальними місцями перебування під час несення військової служби. Вказані обставини надають можливість приховати відсутність військовослужбовця у ВЧ НОМЕР_1 та створити умови фіктивного проходження ним військової служби.

ОСОБА_7 , також, розумів, що використовуючи надану йому владу та службові повноваження, може створити умови за яких до списку особового складу ВЧ НОМЕР_1 буде включено військовослужбовці, які отримуватимуть грошове забезпечення, проте в дійсності вони службу проходити не будуть. За свої дії, як службової особи, що полягають у впливі на підлеглих діяти в його злочинних інтересах, складанні, погодженні ряду фіктивних документів в тому числі наказів, що в подальшому стануть підставою для нарахування грошового забезпечення, дії спрямовані на приховання справжнього місця перебування військовослужбовців ОСОБА_7 для власного збагачення та його спільники зможуть отримувати грошові кошти, в тому числі кошти нараховані на картковий рахунок військовослужбовця який проходитиме військову службу фіктивно.

Одночасно, ОСОБА_7 розумів, що для заволодіння грошовими коштами, які нараховуватимуться військовослужбовцю за фіктивне проходження ним служби у ВЧ НОМЕР_1 , він має залучити спільника з числа особового складу штабу військової частини, який уповноважений на ведення обліку особового складу та підготовку проектів наказів по стройовій частині. Також, для реалізації злочинного плану ОСОБА_7 мав залучити вже діючого військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 або підшукати особу, яка буде формально зарахована до списків особового складу та жодних дій пов`язаних із проходженням військової служби виконувати не буде.

Розуміючи зазначене вище, а також організаційну, правову залежність військовослужбовців від начальника штабу першого заступника командира військової частини ОСОБА_7 у березні 2022 (точної дати та часу слдідством не встановлдено) запропонував діяти за попередньою змовою з метою вчинення кримінального правопорушення спрямованого на заволодіння грошовими коштами своїй підлеглій - ОСОБА_8 , яка з 14.03.2022 обіймала посаду старшого помічника начальника штабу з кадрів і стройової частини військової частини НОМЕР_1 . ОСОБА_8 на пропозицію ОСОБА_7 діяти за попередньою змовою погодилась та надала добровільну згоду на вчинення злочину.

Також, для реалізації злочинної схеми по заволодінню грошовими коштами ОСОБА_7 вирішив залучити до протиправної діяльності у якості пособника раніше знайомого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з яким раніше у 2015-2016 р.р. у складі ВЧ НОМЕР_2 та 2017-2018 р.р. у складі ВЧ НОМЕР_3 приймав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. ОСОБА_4 у березні 2022 (точної дати не встановлено) розглянув пропозицію ОСОБА_7 , щодо спільного вчинення кримінального правопорушення спрямованого на заволодіння грошовими коштами та виконання ролі пособника надав добровільну згоду. З метою реалізації злочинної схеми по раніше розробленому ОСОБА_7 плану ОСОБА_4 виконуючи роль пособника у вчиненні злочину надав військовий квиток на своє ім`я серії НОМЕР_4 , персональні дані необхідні для зарахування до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та отримання грошового забезпечення.

Необхідність залучення ОСОБА_4 до протиправної діяльності в якості пособника, була обумовлена перебуванням останнього в довірливих, товариських відносинах з ОСОБА_7 та можливостями фіктивного перебування його на відповідних посадах за сприяння в цьому службовими повноваженнями начальника штабу першого заступника командира військової частини ОСОБА_7 за попередньою змовою та сприяння в цьому службовими повноваженнями старшим помічником начальника штабу з кадрів і стройової частини ОСОБА_8 .

При цьому, ОСОБА_4 виконуючи роль пособника у вчиненні злочинної схеми особисто не планував та не вжив жодних дій спрямованих на проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації в особливий період на відповідних посадах у ВЧ НОМЕР_1 . Також, ОСОБА_4 виконуючи роль пособника та слідуючи розробленому плану заволодіння грошовими коштами державного бюджету, діючи за вказівкою ОСОБА_7 у березні 2022 до місця дислокації військової частини в АДРЕСА_2 не прибув, до виконання посадових обов`язків на відповідних посадах не приступив та перебував за місцем свого проживання в м. Києві Київської області.

Так, ОСОБА_4 рахувався в списках особового складу військовослужбовців Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) в період з 01.03.2022 по 07.06.2022, що відображено наказами командира військової частини.

Зловживаючи службовим становищем та діючи по розробленому плану ОСОБА_7 , погодив зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення - молодшого сержанта запасу ОСОБА_4 на посаду радіотелефониста відділення зв`язку польового вузлу зв`язку, з посадовим окладом 2640 грн. на місяць (шпк «солдат», ВОС-420641А), з виплатою надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, що відповідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2022 №1 (п.1.102), який особисто підписав.

Продовжуючи виконання злочинного плану раніше обумовленого із ОСОБА_7 , який направлений на заволодіння грошовими коштами державного бюджету призначеними для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_8 перебуваючи в статусі службової особи, будучи обізнаною про фактичну відсутність за місцем дислокації ВЧ НОМЕР_1 та проходження служби військовослужбовцем ОСОБА_4 підготувала проекти наказів та додатки до них, що слугували підставою нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям в тому числі ОСОБА_4 , в саме:

-наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської частини) №35 від 01.04.2022 «Про оголошення вислуги років на військовій службі військовослужбовцям військової частини для виплати надбавки за вислугу років»;

-наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 36 від 01.04.2022 «Про встановлення премії військовослужбовцям за березень 2022 року»;

-наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 37 від 01.04.2022 «Про встановлення посадових окладів та тарифних розрядів військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 станом на 01.04.2022» разом з додатком №1 до Наказу командира;

-наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 38 від 01.04.2022 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за березень 2022 року» разом з додатком №1 до Наказу командира;

-наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 73 від 01.05.2022 «Про встановлення премії військовослужбовцям за квітень 2022 року»;

-наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 74 від 01.05.2022 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за квітень 2022 року» разом з додатком №1 до Наказу командира», які особисто підписала та передала на погодження ОСОБА_7 .

В свою чергу, продовжуючи виконання раніше обумовленого плану з іншими учасниками групи ОСОБА_7 перебуваючи в статусі службової особи будучи обізнаним про фактичну відсутність за місцем дислокації ВЧ НОМЕР_1 та проходження служби військовослужбовцем ОСОБА_4 погодив та підписав підготовлені ОСОБА_8 проекти наказів №35 від 01.04.2022, № 36 від 01.04.2022, № 37 від 01.04.2022 з додатком №1 та № 38 від 01.04.2022 з додатком №1, № 73 від 01.05.2022, № 74 від 01.05.2022, які в подальшому передав для підписання командиру ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_9 , що не був обізнаним про дії злочинної групи.

В подальшому, в результаті умисних дій за попередньою змовою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спрямованих на заволодіння грошовим коштами державного бюджету на картковий рахунок пособника ОСОБА_4 зараховувалися кошти з призначення платежу: Зарплата від ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовжуючи виконання своєї ролі в якості пособника у вчиненні злочину по раніше обумовленому з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 плану ОСОБА_4 , частину незаконно отриманих коштів державного бюджету залишив собі та розпорядився ними на власний розсуд. Іншу частину незаконно отриманих грошових коштів перерахував на карткові рахунки спільників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , якими вони розпорядились на власний розсуд.

В подальшому, продовжуючи виконання злочинного плану раніше обумовленого із ОСОБА_7 , який направлений на заволодіння грошовими коштами державного бюджету призначеними для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_8 перебуваючи в статусі службової особи, будучи обізнаною про фактичну відсутність за місцем дислокації ВЧ НОМЕР_1 та проходження служби військовослужбовцем ОСОБА_4 підготувала проекти наказів та додатки до них, що слугували підставою нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям в тому числі ОСОБА_4 , а саме:

-наказ командира військової частини НОМЕР_1 №31-РС від 09.05.2022, яким молодшого сержанта ОСОБА_4 увільнено від займаної посади радіотелефоніста відділення зв`язку польового вузла зв`язку і призначено діловодом штабу військової частини НОМЕР_1 , шпк «старший солдат»;

-наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №70 від 09.05.2022, яким молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2022 №31-РС на посаду діловода штабу військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 09.05.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою;

-наказ командира військової частини НОМЕР_1 №36-РС від 30.05.2022, яким молодшого сержанта ОСОБА_4 увільнено від займаної посади діловодом штабу і призначено стрільцем стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ,

-Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 93 від 01.06.2022, яким молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2022 №36-РС на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 01.06.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою;

-Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 194 від 03.06.2022 «Про встановлення премії військовослужбовцям за травень 2022 року»

-Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 195 від 03.06.2022 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за травень 2022 року» разом з додатком №1.1 та додатком №1.2 до Наказу командира»;

-Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 233 від 04.07.2022 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за червень 2022 року» разом з додатком №1.1 до Наказу командира»;

-Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 232 від 04.07.2022 «Про встановлення премії військовослужбовцям за червень 2022 року» які особисто підписала та передала на погодження ОСОБА_7 .

В свою чергу, продовжуючи виконання раніше обумовленого плану з іншими учасниками групи ОСОБА_7 перебуваючи в статусі службової особи будучи обізнаним про фактичну відсутність за місцем дислокації ВЧ НОМЕР_1 та проходження служби військовослужбовцем ОСОБА_4 погодив та підписав підготовлені ОСОБА_8 проекти наказів: №31-РС від 09.05.2022, №70 від 09.05.2022, №36-РС від 30.05.2022, № 93 від 01.06.2022, № 194 від 03.06.2022, № 195 від 03.06.2022, № 233 від 04.07.2022, № 232 від 04.07.2022, які в подальшому передав для підписання командиру ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_9 , що не був обізнаним про дії злочинної групи.

В подальшому, в результаті умисних дій за попередньою змовою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спрямованих на заволодіння грошовим коштами державного бюджету на картковий рахунок пособника ОСОБА_4 зараховувалися кошти з призначення платежу: Зарплата від ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовжуючи виконання своєї ролі в якості пособника у вчиненні злочину по раніше обумовленому з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 плану ОСОБА_4 , частину незаконно отриманих коштів державного бюджету залишив собі та розпорядився ними на власний розсуд. Іншу частину незаконно отриманих грошових коштів перерахував на карткові рахунки спільників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , якими вони розпорядились на власний розсуд.

За період з 01.03.2022 по 07.06.2022 пособнику ОСОБА_4 :

-нараховано грошове забезпечення в загальній сумі 190887,04 грн.

-утримано податок з доходів фізосіб 34359,67 грн.;

-компенсовано податок з доходів фізосіб 34359,67 грн.;

-утримано військовий збір (1,5%) 2863,32 грн.

-сума до виплати 188023,72 грн. (190887,04 -34359,67+34359,67-2863,32).

Військові частини є платниками ЄСВ, яке нараховується на грошове забезпечення військовослужбовців при виплаті грошового забезпечення (п.п.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ). Ставка ЄСВ грошового забезпечення 22%.

Сума ЄСВ на грошове забезпечення, нараховане ОСОБА_4 , становить 41995,15 грн. (190887,04 х 22%).

В результаті умисних дій за попередньою змовою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спрямованих на заволодіння грошовим коштами державного бюджету на картковий рахунок пособника ОСОБА_4 зараховувалися кошти з призначення платежу: Зарплата від ІНФОРМАЦІЯ_3 . Всього на загальну суму 188023,72 грн., в тому числі по датах здійснених операцій:

-07.04.2022 42879,50 грн.;

-22.04.2022 662,26 грн.;

-22.04.2022 662,26 грн.;

-11.05.2022 42879,50 грн.;

-11.05.2022 899,30 грн.;

-10.06.2022 13492,60 грн.;

-22.06.2022 76258,0 грн.;

-21.07.2022 3395,30 грн.;

-22.07.2022 6895,0 грн.

В подальшому, з метою заволодіння незаконно нарахованими на картковий рахунок ОСОБА_4 грошовими коштами за фіктивне проходження служби у ВЧ НОМЕР_1 останній виконуючи погоджену з іншими учасниками роль пособника зі свого карткового рахунку (№ НОМЕР_6 в АТ КБ Приватбанк) через додаток «Приват24» на картковий рахунок № НОМЕР_7 (карта № НОМЕР_8 для виплат GOLD), що належить ОСОБА_7 , здійснив перерахування 35001,57 грн., а саме: 11.05.2022 15000,54 грн. та 23.06.2022 20001,03 грн. Крім того ОСОБА_4 зі свого карткового рахунку (№ НОМЕР_6 в АТ КБ Приватбанк) через додаток «Приват24» на картковий рахунок № НОМЕР_9 (карта № НОМЕР_10 VISA КДВ мгновенная), що належить ОСОБА_8 здійснив перерахування 50000,09 грн., а саме: 08.04.2022 20000,00 грн.; 11.05.2022 10000,06 грн.; 23.06.2022 20001,03 грн.

Так, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 грошове забезпечення не видається військовослужбовцю у разі відсутності його на службі без поважних причин одну добу і більше, сума безпідставно нарахованого та виплаченого грошового забезпечення (в т.ч. посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, премії, додаткової винагороди та індексації) військовослужбовцю ОСОБА_4 з 01.03.2022 по 07.06.2022 становить 190887,0 грн. (КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»). Збитки, спричинені Військовій частині НОМЕР_1 внаслідок необґрунтованого нарахування та виплати грошового забезпечення ОСОБА_4 за період з 01.03.2022 року по 07.06.2022, документально підтверджуються в сумі 232882,15 грн. (190887,0+41995,15) (КЕКВ 2112+ЄСВ)

Таким чином, начальник штабу перший заступник командира військової частини ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з старшим помічником начальника штабу з кадрів і стройової частини ОСОБА_8 шляхом зловживання службовим становищем із залученням в якості пособника ОСОБА_4 , який формально рахувався у списках особового складу ВЧ НОМЕР_1 , заволоділи чужим майном коштами державного бюджету, в умовах воєнного стану в сумі 232 882,15 гривень.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191 КК України, підтверджуються доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.07.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.07.2022, висновком експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №553/603-605/23-27 від 02.03.2023, протоколом тимчасового доступу до речей і документів АТ КБ «Приватбанк» від 31.10.2022.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( далі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й особисте зобов`язання.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі Мюррей проти Сполученого Королівства № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

З урахуванням наявності вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного та потенційну можливість уникнути кримінальної відповідальності, досудовим розслідуванням встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, санкція ч. 4 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років та відповідно до ст. 12 КК України відносить його до категорії тяжких злочинів. Крім цього, суб`єктивна сторона злочину, який ставиться в провину ОСОБА_4 , характеризується виключно умислом та вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, слідчий суддя приймає до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинуваченого від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, з огляду на особу підозрюваного, визначає вірогідність переховування від органів розслідування та /або суду, на тому рівні, щоб їм запобігти можливо лише при застосуванні запобіжного заходу домашнього арешту.

Окрім цього, слідчий суддя вважає реальним ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває, а слідчим стверджується, що докази не зібрано в повному обсязі, а тому ОСОБА_4 перебуваючи в змові із іншими учасниками злочину з метою уникнення кримінальної відповідальності можуть внести зміни до вже виготовлених документів або виготовити нові.

Крім того, мають під собою підґрунтя й зазначений слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно прямо чи через третіх осіб впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вказані вище обставини повністю спростовують заперечення захисника про відсутність ризиків.

Під час вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленому ризику, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався і доказів цього не надано, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину, має постійне місце проживання, не працює, не одружений, має на утриманні матір ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка має безпорадний стан та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та нагляду, його вік, за місцем проживання характеризується посередньо, підозрюваний згідно наданих медичних документів має 2 групу інвалідності та потребує постійного медичного лікування та нагляду у лікарів.

Крім того, застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу відповідає характеру і тяжкості злочину, в якому він підозрюється, а більш м`яка міра запобіжного заходу, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Водночас, слідчий суддя вважає за можливе покласти на підозрюваного ОСОБА_13 обов`язок не покидати житло під арештом, в якому він буде перебувати в період часу з 23 год. 00 хв. по 05 год. 00 хв., наступного дня, а не цілодобово заборонити покидати житло, як того просили слідчий та прокурор, оскільки перебування підозрюваного під домашнім арештом в нічний час зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Вказані вище обставини вказують про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для його часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-179, 184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 03.05.2023 по 29.06.2023 включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися з місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 05.00 год. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та влаштування та зміну місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні, окрім їх одночасної участі в судових засіданнях.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків покласти на ГУНП в м. Києві.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14