Справа №705/3467/23
1-в/705/235/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, подане засудженим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, зареєстрований та проживав до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, який відбуває покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 23.03.2021 року, яким засуджений за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.309, ч.2 ст.310, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.391, ч. ч. 1, 4 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, у якому зазначив про те, що він на цей час відбуває покарання у Старобабанівській виправній колонії № 92 і на момент звернення відбув 2/3 строку покарання, тому вважає, що має право на умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити, оскільки він відбув 2/3 строку покарання, має кілька заохочень за належне виконання обов`язків, стягнення, які мав, погашені, та вважає, що став на шлях виправлення, розкаюється у вчиненому, тому просить звільнити його умовно-достроково.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, оскільки засуджений має 14 судимостей за злочини проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Відбуває покарання за 5 вироками за вчинення 53 епізодів злочинної діяльності, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 та ст. 391 КК України. За період відбування покарання характеризувався як позитивно, так і негативно в певні періоди. До своїх обов`язків за місцем працевлаштування в установі відноситься посередньо. Має 5 заохочень, які застосовані за формальними рапортами. Процесуальні витрати відшкодовані лише частково, а саме із необхідних 52901,89 грн. сплатив лише 5631,02 грн. 5 разів порушував режим утримання в СІЗО та колонії, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Характеризується як особа, яка схильна до скоєння злочинів проти власності, і відсутні підстави вважати, що він виправився та став на шлях виправлення, а тому просить суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого.

Представник установи в судовому засіданні у вирішення клопотання покладався на розсуд суду. Також просив врахувати, що після подачі засудженим до суду даного клопотання до останнього було застосовано ще одне стягнення за порушення дисципліни.

Представник спостережної комісії в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, не заперечує проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши засудженого, врахувавши позицію прокурора, представника установи, вивчивши письмові матеріали клопотання та особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 23.03.2021 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ст. 391, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 20.01.2021 та остаточно йому призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 23 квітня 2021 року.

Згідно довідки відділу по контролю за виконанням судових рішень Старобабанівської ВК №92 початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 : 21.05.2020 року, кінець строку: 21.11.2024 року, не відбута частина покарання складає 01 рік 04 місяці 03 дні.

Станом на день розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Відповідно до характеристики ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області ОСОБА_5 з 29.05.2021 року відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська ВК №92». Під час перебування в установі виконання покарання (№ 23) м. Полтава характеризувався негативно, а за період відбування покарання в СВК № 92 характеризується позитивно, має 6 заохочень та 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності (три із яких зняті та погашені), у зв`язку з порушенням вимог режиму відбування покарання. Працевлаштований в господарській обслузі установи бригадиром і будівельній бригаді, до своїх обов`язків ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування. Дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. На міри виховного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. У взаємовідносинах із засудженими неконфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Провину у скоєному визнає, розкаюється. Має цивільний позов за вироком суду у розмірі 52901,89 грн. із яких добровільно погасив заборгованість у розмірі 5631,02 грн. Разом з тим, йому було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та 01.06.2023 прийнято позитивне рішення щодо його умовно-дострокового звільнення, але рішення комісії скасовано згідно вказівки Уманської окружної прокуратури від 14.06.2023.

Згідно витягу з протоколу №11 від 01.06.2023 комісія ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» Черкаської області вважає, що засуджений ОСОБА_5 , на день засідання комісії відбув 2/3 строку покарання, має 5 заохочень, своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, тому прийнято рішення про звернення до суду з поданням про його умовно-дострокове звільнення.

Згідно вказівки Уманської окружної прокуратури від 14.06.2023 за № 53-1672вих.23, прокурор вимагає негайних заходів до усунення порушень вимог ст. 154 КВК України та ст. 81 КК України в діяльності Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» Міністерства юстиції України, причин їх порушень та умов, що їм сприяють. Рішення комісії ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» від 01.06.2023 по розгляду матеріалів про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 скасувати, з урахуванням особи засудженого, наявністю у нього ряду судимостей проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Заохочення, застосовані до засудженого, носять формальний характер, п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення умов режиму утримання у СІЗО та колонії. Через існування обґрунтованих сумнівів у виправленні засудженого та не вчинення ним після звільнення з установи нових злочинів.

Згідно довідки начальника відділення соціально-психологічної служби ДУ СВК № 92, затвердженої 12.01.2023 року, засуджений ОСОБА_5 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має 6 заохочень. Разом з тим, має 6 стягнень, 3 із яких за час відбування покарання у СВК № 92, які погашені, та за повідомленням представника установи має ще одне стягнення у виді попередження від 04.08.2023 за відсутність на робочому місці, що самим засудженим не заперечується.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Крім цього суд звертає увагу, що не можна вважати сумлінною поведінку засудженого лише через відсутність у засудженого не знятих або не погашених у порядку, встановленому статтею 134 КВК України, стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 має 15 судимостей за вчинення злочинів проти власності та пов`язаних із незаконних обігом наркотичних речовин, відбуває покарання за вчинення ряду епізодів, систематично вчинених у період більше ніж за три роки, в тому числі таємних викрадень майна з проникненням у житло, незаконного посіву та вирощування конопель у кількості п`ятдесят та більше рослин, зберігання наркотичних засобів, підроблення спеціального посвідчення та його використання, до засудження характеризувався негативно. За час відбування покарання з 29.05.2021 вчинив 4 порушення режиму відбування покарання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності (26.07.2021, 29.12.2021, 23.02.2022 та 04.08.2023). За весь період відбування покарання має 6 заохочень (01.10.2021, 02.07.2022, 05.10.2022, 09.01.2023, 03.04.2023, 05.07.2023), 4 із яких отримав в період, що передував настанню пільги. Маючи значну заборгованість за вироком суду, добровільно погасив заборгованість лише у розмірі близько 10 відсотків від загальної суми боргу.

Враховуючи особу засудженого та його поведінку за весь період відбування покарання, ставлення до праці, яке за наявних обставин не можна вважати сумлінним, тяжкість, характер та кількість скоєних злочинів та його поведінку за весь період відбування покарання, суд вважає обґрунтованими сумніви, що ОСОБА_5 довів своє виправлення та не буде вчиняти нових кримінальних правопорушень після умовно-дострокового звільнення з установи виконання покарання і в майбутньому готовий стати законослухняним членом суспільства, а отже не заслуговує того, щоб до нього застосували умовно-дострокове звільнення від покарання.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, на даний час суд не вбачає підстав для застосування до засудженого норм ст. 81 КК України, а тому клопотання про умовно-дострокове звільнення останнього не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1