Справа № 194/920/23
Номер провадження 1-кс/194/167/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області із скаргою на бездіяльність слідчого ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 09.06.2023 року ним була подана заява про злочин у вигляді тілесних ушкоджень до ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області. В заяві викладені обставини щодо дій ОСОБА_6 відносно ОСОБА_3 , які мають ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. В подальшому ОСОБА_3 звернулась до медичного закладу, та перебувала на лікуванні, що підтверджується епікризами. За особистим зверненням до ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області 12.06.2023 року була отримана інформація, що відомості про кримінальне правопорушення не внесено до ЄРДР, заява передана до сектору кримінальної поліції для проведення перевірки відомостей по заяві. В телефонному режимі 14.06.2023 року та 20.06.2023 року також було отримано інформацію, що відомості по заяві від 09.06.2023 року не внесені в ЄРДР. У зв`язку з чим, просить внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за заявою представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 09.06.2023 року за ч. 2 ст. 122 КК України; визнати ОСОБА_3 потерпілою за даним кримінальним правопорушенням; видати витяг з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення.

Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні свою скаргу підтримав та просив її задовольнити, з підстав викладеній в ній. Крім того, зазначив, що він може бути заявником, та відмов у невнесення відомостей до ЄРДР не допускається.

Слідчий у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги, зазначила, що заява про кримінальне правопорушення подана не безпосередньо ОСОБА_3 , а її представником, однак він не має права подавати заяву про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадження за приватним обвинуваченням, оскільки особа повинна особисто звернутися до поліції. Крім того, матеріали були направлені на додаткову перевірку щодо визначення повноважень та кола осіб (дізнавача, слідчого).

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про розгляд скарги без його участі.

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_1 від 20.06.2023 року відкрито провадження по скарзі.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Даючи оцінку вимогам представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , викладеним в скарзі щодо не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, також визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення як передумова для початку досудового розслідування для внесення відомостей за такою заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинна містити виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Застосовуючи вищевказані норми закону до установлених фактів, слідчим суддею встановлено, що зазначені вище положення закону про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону свідчать про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Такий висновок підтверджується і практикою Касаційного кримінального суду у складі верховного Суду (зокрема, постанови Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18), слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відомостей до ЄРДР. Отже, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Як вбачається з заяви представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , він звертається 09.06.2023 року до начальника ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, та просить внести відомості про вчинення ОСОБА_6 відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення до ЄРДР та розпочати розслідування, визнати ОСОБА_3 потерпілою, надати витяг з ЄРДР. Вказане правопорушення стосується подій, які відбулись 26.05.2023 року на території буд. АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_3 , між останньою та ОСОБА_6 , в ході яких ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження. Вказана заява була прийнята органом поліції 09.06.2023 року.

Згідно епікризу ОСОБА_3 , остання в період з 27.05.2023 року по 01.06.2023 року перебувала в хірургічному відділенні КНП «ПЛІЛ» ПМР з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, пошкодження зв`язок, забій лівого плечового суглобу на тіл гравітаційного підвивиху.

Згідно епікризу ОСОБА_3 , остання в період з 01.06.2023 року по 07.06.2023 року перебувала в соматичному (травматологічне ліжко) відділенні з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, пошкодження зв`язок, забій лівого плечового суглобу на тіл гравітаційного вивиху (травма кримінальна від 26.05.2023 року).

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, буд. АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності частка.

На момент розгляду скарги, до слідчого судді не надано будь-яких документально підтверджених доказів, що вказана заява від 09.06.2023 року була розглянута та те, що органом поліції було прийняте будь-яке рішення по ній.

Також станом на час розгляду скарги вищезазначені відомості, викладені у заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей не внесені.

Однак, слідчий суддя звертає увагу на те, що заява від 09.06.2023 року до органу поліції була подана не безпосередньо ОСОБА_3 , а її представником ОСОБА_4 , повноваження якого підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордером на надання правничої (правової) допомоги саме в Тернівському міському суді Дніпропетровської області. Доказів на можливість представляти інтереси ОСОБА_3 в інших органах, зокрема в органах поліції, слідчому суді не надано.

Зазначаючи в заяві про те, що адвокат є представником потерпілої ОСОБА_3 слід звернути увагу на наступне.

Так, згідно ст. 60 КПК України заявником є фізична чи юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженому розпочати досудове розслідування і йому надано право отримати від органу, до якого він подав заяву, щодо підтвердження її прийняття та реєстрацію.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, або якщо особі кримінальним правопорушенням завдана шкода.

Згідно ч. 1 ст. 58 КПК України, потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Положенням статті 56 КПК України визначені права потерпілого.

В той же час, у відповідності до ч. 4 ст. 58 КК України, представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

З цього випливає твердження, що представник потерпілого може представляти інтереси потерпілого тоді, коли у останнього в кримінальному провадженні виникають права і інтереси потерпілого, тобто з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення або заяви про залучення його до провадження як потерпілого.

Також системний аналіз норм, тлумачить про те, що до процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим належить подання заяви потерпілого щодо вчинення кримінальних правопорушень, кримінальне провадження по яких здійснюється в формі приватного обвинувачення.

Так, п. 2 ч.1 ст. 477 КПК України, встановлено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених: 1) частиною першою статті 122 (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин), статтею 125 (умисне легке тілесне ушкодження).

З аналізу даних статей КПК вбачається, що заява про вчинення кримінального правопорушення, зокрема мала бути подана особисто потерпілим від кримінального правопорушення.

Також, із скарги вбачається, що при зверненні представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 09.06.2023 року, останнім до такого повідомлення про злочин не додано будь-яких документів на підтвердження того, ОСОБА_3 є недієздатною, або існування інших підстав, які б унеможливлювали або позбавили її можливості самостійно звернутися з відповідною заявою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

При поданні заяви про кримінальне правопорушення у вигляді нанесення тілесних ушкоджень представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 має в заяві від 09.06.2023 року посилання на ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 122 КК України, що свідчить про його власне судження щодо імовірної кваліфікації діяння. В той же час, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України у відповідності до вимог п. 2 ч.1 ст. 477 КПК України є кримінальним правопорушенням, кримінальне провадження по якому здійснюється в формі приватного обвинувачення.

При поданні скарги, представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просить внести відомості до ЄРДР за його заявою від 09.06.2023 року вже за ч. 2 ст. 122 КК України. В поданій заяві та скарзі наводяться власні міркування щодо визначення правової кваліфікації.

Кримінальний процесуальний закон відокремлює виключні повноваження дізнавача, слідчого та прокурора щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Після внесення відомостей до ЄРДР дізнавач в процесі розслідування провадження може дійти висновку про необхідність зміни правової кваліфікації та прийняти рішення про додаткову кваліфікацію дій осіб за статтею КК України. Дані повноваження прокурора, дізнавача чи слідчого є виключними, а тому всі вищеназвані суб`єкти в силу наданих повноважень несуть юридичну відповідальність, та питання щодо кваліфікації дій при внесенні відомостей до ЄРДР не може бути предметом судового контролю.

Також, ст. 303 КПК України передбачає можливість оскаржувати бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесення відомостей до ЄРДР, однак не наділяє слідчого суддю правом вирішувати питання щодо правильності, повноти, коректності відомостей, внесених в ЄРДР шляхом надання відповідних вказівок уповноваженим особам.

З огляду на викладене, зобов`язання внести відомості фактично за певним формулюванням та визначеним змістом до ЄРДР не може бути предметом розгляду.

Те саме, стосується щодо вимоги визнання ОСОБА_3 потерпілою, оскільки це також не є предметом розгляду слідчого судді. Лише у випадку винесення слідчим, прокурором вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим, у відповідності до ч. 5 ст. 55 КПК України, вона може бути оскаржена слідчому судді.

За таких обставин, перевіривши матеріали скарги та дослідивши надані матеріали, суд вважає, що подана до суду скарга не відповідає вимогам ст.477 КПК України, та вимога щодо бездіяльності щодо не внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за його заявою поданою в інтересах ОСОБА_3 від 09.06.2023 року, яка подана до ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, задоволенню не підлягає.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 09.06.2023 року, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1