У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2023 Справа №607/11897/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , представника Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Тернополя, громадянки України, із середньою освітою, не одруженої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому слідчий просить обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що групою слідчих слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000501 від 15.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, за фактами придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Так, при невстановлених слідством обставинах місці та часі у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах місці та часі ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року незаконно придбала п`ять паперових згортків білого кольору в яких містились кристалічна речовина білого кольору, чотири згортки обмотаних клейкою стрічкою типу «ізолента» синього кольору в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору, три згортки обмотаних клейкою стрічкою типу «ізолента» чорного кольору в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору та один прозорий безбарвний полімерний пакетик на застібку з порошкоподібною речовиною блакитного кольору, які зберігала при собі у сумці чорного кольору з метою подальшого збуту.

15.06.2022 під час огляду місця події у лісосмузі по вул. Довженка, у м. Тернополі, неподалік авто мийки «Wash Тес», виявлено та вилучено із чорної сумки п`ять паперових згортків білого кольору в яких містились кристалічна речовина білого кольору, що містить PVP (І-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, загальною масою 0,31481 грама, чотири згортки обмотаних клейкою стрічкою типу «ізолента» синього кольору в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору, три згортки обмотаних клейкою стрічкою типу «ізолента» чорного кольору в яких містились прозорі безбарвні полімерні пакетики на застібку з порошкоподібною речовиною білого кольору та один прозорий безбарвний полімерний пакетик на застібку з порошкоподібною речовиною блакитного кольору, що містить амфетамін. який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, загальною масою 1,15054 грама.

Згідно ст. 2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 та Списку № 2, Таблиці № 1 Переліки наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP (1-фелін-2-піролідин-І-іл-пеіпан-І-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якого заборонено.

Згідно ст. 2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 та Списку № 2, Таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, амфетамін. відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбані, зберіганні з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин.

Окрім цього, при невстановлених слідством обставинах місці та часі у ОСОБА_4 , виник повторний злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах місці та часі ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року незаконно три згортки обмотаних клейкою стрічкою типу «ізолента» чорного кольору в яких містились полімерні пакетики на застібку зеленого кольору з кристалічною речовиною білого кольору, які почала зберігати по місцю свого проживання у АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту.

15.06.2022 під час огляду місця події у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , в шафі у пластиковій коробці виявлено та вилучено три згортки обмотаних клейкою стрічкою типу «ізолента» чорного кольору в яких містились полімерні пакетики на застібку зеленого кольору з кристалічною речовиною білого кольору, що містить PVP (1-фелін-2- піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, загальною масою 0,4708 грама.

Згідно ст. 2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 та Списку № 2, Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP (1-фелін- 2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якого заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбані, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно.

Органом досудового розслідування отримано інформацію із системи «Аркан», про те, що розшукувана, підозрювана, будучи громадянкою України за допомогою паспорта для виїзду за кордон № НОМЕР_1 залишила межі України, перетнувши 20.08.2022 о 06:31 год. ділянку кордону в пункті пропуску Рава-Руська та станом по даний час на територію України не повернулась.

За місцем проживання ОСОБА_4 відсутня, на сьогоднішній день її місце перебування не відоме, вона виїхала за межі України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Постановою слідчого слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 05.06.2023 ОСОБА_4 оголошено у державний та міжнародний розшук.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 слідчим, на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження, враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, репутацію підозрюваної, тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 , враховуючи те, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваної ОСОБА_4 , а тому, слідчий вважає, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України щодо неї необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_4 , покладених процесуальних обов`язків, відтак прокурор просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив задовольнити.

Вказане клопотання у відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України розглядається за відсутності підозрюваної ОСОБА_4 .

Захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 при вирішенні клопотання слідчого покладається на думку суду.

Представник Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради ОСОБА_6 у судовому засіданні при вирішенні поданого клопотання слідчого покладається на думку суду. Також повідомила, що підозрювана перебувала на обліку у службі у справах дітей Тернопільської міської ради до досягнення нею повноліття.

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_8 в судове засідання без поважних причин не з`явилась, хоча неодноразово, належним чином повідомлялась про місце та час розгляду вказаного клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно її дочки ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення прокурора у кримінальному провадженні, а також захисника, представника Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В даному випадку сторона обвинувачення поставила перед слідчим суддею питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Це можна вважати особливим порядком попереднього вирішення питання про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, і рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, за своєю правовою природою є дозволом на затримання останнього з метою приводу, що передбачено ч. 3 ст. 187 КПК України, і відрізняється від останнього тільки тим, що підозрюваний знаходиться за межами України. Оскільки до підозрюваного не застосовується запобіжний захід, він не може утримуватися під вартою. Після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.

Також, судом при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді.

Отже, при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; чи наявна обґрунтована підозра; чи наявні ризики кримінального провадження; чи виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

Судом встановлено, що групою слідчих слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000501 від 15.06.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України, за фактами придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, зокрема, оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, та що підозрюваний, оголошений у міжнародний розшук.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно дост. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

При цьому, факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджуються доказами, які зібрані у ході досудового розслідування, зокрема: протоколом огляду місця події від 15.06.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/5786-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 04.09.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/5785-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 03.10.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/5789-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 08.07.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/5787-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 03.10.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/5790-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 16.09.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/5794-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 30.09.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/5792-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 11.07.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/5791-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 20.09.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/5796-КТ за результатами комп`ютерно технічної експертизи від 09.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.06.2022; протоколом огляду місця події від 15.06.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/5825-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 01.09.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/5809-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 30.09.2022; висновком експерта №СЕ-19/120-22/5818-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів, речовин та виробів від 30.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.06.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.06.2022.

Щодо наявності ризиків, зазначених устатті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс Українине вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, що згідно ст..12 КК України належить до тяжких злочинів.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Органом досудового розслідування отримано інформацію із системи «Аркан», про те, що розшукувана, підозрювана, яка є громадянкою України, за допомогою паспорта для виїзду за кордон № НОМЕР_1 залишила межі України, перетнувши 20.08.2022 о 06:31 год. ділянку кордону в пункті пропуску Рава-Руська та станом по даний час на територію України не повернулась.

За місцем проживання ОСОБА_4 відсутня, на сьогоднішній день її місце перебування не відоме, вона виїхала за межі України, не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, за умови його належного повідомлення про такий виклик.

Ризиком того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що свідки відомі їй і вона як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Отже, доведеним є ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності переховується від суду, може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти інші злочини.

Щодо оголошення ОСОБА_4 у міжнародний розшук, слідчий суддя зазначає наступне.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст.193, ч. 2 ст.281 КПК України).

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що постановою слідчого слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 05.06.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оголошено в державний та міжнародний розшук. Відомості про прийняте рішення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020 р., для звернення із запитом про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо особи, яка розшукується з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в України, правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу визначений пакет документів, у тому числі, завірену копію постанови про оголошення розшуку особи та завірену копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування.

Таким чином, розгляд слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування передує вирішенню питання про публікацію Червоного оповіщення Генеральним секретаріатом Інтерполу.

Отже, момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого у виді постанови.

Разом з цим, слід зазначити, що у взаємовідносинах України та Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу саме Національна поліція виступає як Національне центральне бюро Інтерполу. При цьому, робочим апаратом НЦБ Інтерполу в структурі Національної поліції є саме Департамент міжнародного поліцейського співробітництва.

Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваної в міжнародний розшук, на переконання слідчого судді, є достатнім для підтвердження факту оголошення ОСОБА_4 у міжнародний розшук в розумінні вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 , доведення слідчим та прокурором в судовому засіданні обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеною та обґрунтованою необхідність обрання до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у випадку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, після затримання цієї особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Також слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшом до висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,7,131-132,177,193,196,281,372,376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглядається слідчим суддею після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1