Справа № 727/5940/23
Провадження № 1-кс/727/1816/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування внесених до Єдиного реєстру досудових рішень №0000333 від 09 серпня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 350 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні посилається на те, що що на початку вересня 2022 року, ОСОБА_4 вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_5 , з яким розробили та узгодили план вчинення кримінального правопорушення, а саме умисного знищення чужого майна, загальнонебезпечним способом, шляхом підпалу. Так, 07.09.2022, у вечірній час доби, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, на автомобілі марки «ВАЗ 21154» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , під керуванням останнього, виїхали з м. Чернівці до с. Банилів-Підгірний, Чернівецького району, Чернівецької області. Рухаючись в напрямку села Банилів-Підгірний, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заїхали на заправку «Стелс», що по вулиці Сторожинецькій 194А в м. Чернівці, де ОСОБА_4 з метою вчинення підпалу придбав 10 літрів пального бензину А-95, який залив в заздалегідь заготовлену ємність. Під час руху до вказаного населеного пункту, ОСОБА_4 з ОСОБА_5 детально обговорили план безпосереднього вчинення підпалу, шляхи підходу до місця вчинення злочину та відходу від нього. В свою чергу ОСОБА_4 надавав вказівки та поради ОСОБА_5 , які стосувались безпосереднього здійснення підпалу.

08.09.2022 приблизно о 00:54, ОСОБА_5 , діючи відповідно до раніше обумовленого з ОСОБА_4 плану та з його відома, а також відповідно до попередньо розподілених між собою ролей, переслідуючи мету направлену на знищення чужого майна шляхом підпалу, проник на територію домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_6 . Надалі, перебуваючи на території вказаного домогосподарства, ОСОБА_5 через незачинені на замок двері, проник всередину гаражного приміщення, де використовуючи заздалегідь заготовлену ємність із вмістом легкозаймистого нафтопродукту, облив ним легковий автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 та легковий автомобіль марки «Opel» моделі «Corsa», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , після чого підпалив їх. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_5 , всередині гаража відбулось загоряння автомобілів, після чого останній з місця вчинення злочину втік. Внаслідок пожежі вогнем були повністю знищені легковий автомобіль марки «Hyundai» моделі «Santa Fe» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належав ОСОБА_7 , середня ринкова вартість якого становить 497311,00 грн. та легковий автомобіль марки «Opel» моделі «Corsa» реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належав ОСОБА_6 , середня ринкова вартість якого становить 164339,65 грн. Крім того, внаслідок пожежі були повністю знищені дерев`яні конструкції гаражного приміщення, його стіни та дах, в якому знаходились автомобілі, а також дерев`яні конструкції, стіни та дах сараю, який був розташований поруч з гаражем, які на праві приватної власності належать подружжю ОСОБА_8 . Внаслідок знищення вогнем будівель гаража та сараю, подружжю ОСОБА_8 спричинено матеріальної шкоди на суму 602000,00 грн. Внаслідок вчинення підпалу чужого майна подружжю ОСОБА_8 заподіяно майнову шкоду в особливо великих розмірах, на загальну суму 1 263 650 (один мільйон двісті шістдесят три тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 65 копійок.

Крім цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час вступили в попередню злочинну змову між собою, з метою примусити службову особу до припинення своїх повноважень на посаді, для чого в подальшому склали та погодили план подальших протиправних дій щодо нього. Так, рішенням №14-1/2020 Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області від 14.12.2020 ОСОБА_7 затверджено на посаді старости Банилово-Підгірнівського старостинського округу та присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування. За невстановлених досудовим розслідуванням обставин, 25.03.2023 ОСОБА_4 отримав від невстановленої слідством особи замовлення на вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_7 , з метою припинення діяльності останнього на займаній посаді. З метою реалізації злочинного умислу, направленого на припинення діяльності службової особи, 31.03.2023 біля 09:00, невстановлена особа, діючи за вказівкою ОСОБА_5 , з номеру мобільного телефону НОМЕР_4 зателефонувала до ОСОБА_7 та застосовуючи погрози фізичною розправою, а також знищенням майна та повідомив, що у останнього тиждень строку, щоб піти з посади старости села.

В подальшому 13.04.2023 під час зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обговорили подальші протиправні дії стосовно ОСОБА_7 , зокрема щодо надсилання йому на мобільний телефон текстових повідомлень погрозливого змісту, а також в разі недосягнення бажаного ними результату, застосування в подальшому боєприпасу гранати, шляхом її закидання у вікно будинку. 15.04.2023 приблизно о 16:20, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , згідно заздалегідь розробленого плану, надіслав текстове повідомлення з номеру мобільного телефону НОМЕР_5 на мобільний телефон ОСОБА_7 наступного змісту: «Щоб у понеділок твоя заява на звільнення була на столі. Якщо не буде, будуть великі проблеми. Йди на пенсію і не мороч людям голови. З повагою поки що твоя громада. Це тобі попередження, більше не буде». У зв`язку з невиконанням ОСОБА_7 вимог щодо припинення його повноважень на посаді старости села Банилів-Підгірний, 02.05.2023 року під час зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри, узгодили та прийняли рішення про подальші погрози службовій особі, у зв`язку з її службовою діяльністю, шляхом використання боєприпасу гранати, тобто вкидання її у вікно житлового будинку ОСОБА_7 , внаслідок чого останній, усвідомлюючи реальність погроз на його адресу, піде із займаної посади, тобто припинить свою службову діяльність.

08.06.2023 року гр. ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194., ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 350 КК України.

08.06.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.06.2023, було проведено обшук транспортного засобу марки «Mazda», моделі «323», д.н.з. НОМЕР_6 , під час якого було вилучено вищевказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

08.06.2023 вилучений під час під час проведення обшуку транспортний засіб визнано речовим доказом, оскільки даний транспортний засіб використовувався для готування до вчинення злочину та у ньому можуть міститись сліди вчинення злочину та інформація, яка має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні.

Вважає, що на даний час є достатні підстави вважати, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та транспортний засіб марки «Mazda», моделі «323», д.н.з. НОМЕР_6 , мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, а тому з метою недопущення приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, передавання іншій особі вказаних об`єктів до закінчення досудового розслідування, з метою забезпечення їх збереження на них слід накласти арешт, а тому просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Захисник ОСОБА_9 скерував до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, не заперечував щодо наклаення арешту на транспортний засіб в частині розпорядження та користування.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 09.08.2022р. до ЄРДР внесено відомості №0000333, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 350 КК України.

08.06.2023 року гр. ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194., ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 350 КК України.

08.06.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02.06.2023, було проведено обшук транспортного засобу марки «Mazda», моделі «323», д.н.з. НОМЕР_6 , під час якого було вилучено вищевказаний транспортний засіб, яким користувався ОСОБА_5 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

08.06.2023 постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області вилучений під час під час проведення обшуку транспортний засіб визнано речовим доказом.

Згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «Mazda», моделі «323», д.н.з. НОМЕР_6 ОСОБА_10 .

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 2,3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 173 КПК України, з урахуванням встановлених по кримінальному провадженню обставин, приходжу до висновку, що клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб марки «Mazda», моделі «323», д.н.з. НОМЕР_6 , підлягає частковому задоволенню, тому слід застосувати арешт із забороною відчуження, оскільки саме такий арешт майна не призведе до обмеження прав власника.

В іншій частині клопотання слід відмовити, оскільки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не відповідає ознакам статті 98 КПК України, і не має доказового значення у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 98, 110, 131-132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Mazda», моделі «323», д.н.з. НОМЕР_6 , власником якого є ОСОБА_10 , у вигляді заборони відчуження, з метою збереження речового доказу.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1