СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/411/23
Провадження №1-кп/547/61/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 01.05.2023 за № 0000137, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Наталенки Семенівського району Полтавської області, громадян України, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта повна середня, не працює, не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,

цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2023 близько 13 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_6 , дізнавшись від своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , що ОСОБА_4 , ображає останню, приїхав до господарства ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_6 і ОСОБА_4 виникла суперечка. Під час неї ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклого конфлікту, маючи прямий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_4 три удари: один правою рукою переважно фалангами пальців в область лівої вушної раковини, від якого ОСОБА_4 впав на землю. Після цього ОСОБА_6 нахилився до ОСОБА_4 і наніс йому рукою ще не менше одного удару в область лівої вушної раковини і один удар рукою по передньо-зовнішній поверхні середньої третини лівого передпліччя.

В результаті цього потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців в області лівої вушної раковини та в завушній області, припухлості в лівій скронево-потиличній області, множинні лінійні подряпини по задній поверхні лівої вушної раковини та в завушній області, синець по передньо-зовнішній поверхні середньої третини лівого передпліччя, які, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зазначеним діянням обвинувачений ОСОБА_6 вчинив щодо потерпілого ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні з посиланням на ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показів і висловлення думки щодо винуватості чи не винуватості та ставлення до діяння, яке поставлено йому у провину.

Водночас, під час допиту потерпілого ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_8 обвинувачений наполягав, що вдарив потерпілого лише один раз правою долонею по лівій частині обличчя, тобто завдав сильного ляпаса, коли потерпілий сидів на лавці поряд зі свідком і палив сигарету. Від удару потерпілий впав. Обвинувачений хотів ще раз вдарити потерпілого, але стримався бо пожалів його. Більше ударів не наносив. До цього ОСОБА_9 казала обвинуваченому, що її по ребрах побив потерпілий, коли вона прийшла щоб побачити дітей. Обвинувачений звернувся до потерпілого з питанням навіщо він образив ОСОБА_10 . Кілька хвилин після цього вони розмовляли і лише після цього обвинувачений один раз вдарив потерпілого. Також обвинувачений застеріг свідка ОСОБА_8 щоб той не втручався у суперечку. Ні потерпілий, ні свідок не можуть всього пам`ятати оскільки, на переконання обвинуваченого, вони тоді перебували у стані наркотичного сп`яніння.

Також обвинувачений наполягав на неправдивості слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 , оскільки свідок показував події не у тому місці, де вони відбулися і спотворював зміст і наслідки конфлікту.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 наполягав, що наніс лише один удар потерпілому долонею по лівій стороні обличчя коли той сидів на лавці. Більше ударів не наносив. Інші тілесні ушкодження не є наслідком ляпаса від обвинуваченого. Причиною його приїзду до потерпілого є те, що обвинувачений бачив як плаче ОСОБА_9 яка сказала, що її образив і побив потерпілий. Обвинувачений запитав потерпілого "Навіщо ти бив ОСОБА_10 ?". Отримав відповідь "Не бив" і тоді вдарив один раз потерпілого. Обвинувачений згоден на відпрацювання громадських робіт.

Прокурор акцентував увагу на пріоритетності даних висновку судово-медичного експерта про отримання потерпілим не менше 4-х ударів від обвинуваченого. Правдивості показів потерпілого і свідка, зокрема наданих у судовому засіданні і зафіксованих у протоколах проведення слідчих експериментів за їх участі, які доводять нанесення більш як одного удару хоча обвинувачений погоджується лише із одним ударом. Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді 240 годин громадських робіт. Цивільний позов вважає обґрунтованим і доведеним у частині стягнення майнової шкоди. Сума моральної шкоди, яка вказана потерпілим, є надмірною.

Дослідивши та перевіривши в повному обсязі докази обвинувачення, незважаючи на фактичне не визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, що є одним із можливих способів захисту від висунутого обвинувачення, винуватість ОСОБА_6 у зазначеному діянні за зазначених обставин підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у судовому засіданні доказів, що оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінці судом кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, у т.ч. з дотриманням вимоги про те, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Окремо суд зауважує, що під час вивчення і оцінки доказів щодо кількості нанесених обвинуваченим потерпілому ударів, суд надає перевагу об`єктивними даними судово-медичного дослідження ступеня тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого зафіксованими експертом тілесними ушкодженнями, кількістю ударів і механізмом їх нанесення, оскільки покази потерпілого, обвинуваченого і свідка ОСОБА_8 є суперечливими, а слідчий експеримент за участі свідка заперечується обвинуваченим через його недостовірність та не проведення у місці і за обставин, де відбувся конфлікт.

Так, потерпілий ОСОБА_4 обвинувачення підтримує повністю.

Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_4 дав покази, що 01.05.2023 у нього виник словесний конфлікт із тещею ( ОСОБА_11 ) під час якого він почав її виганяти із двору. Остання зі словами "зараз тобі буде" поїхала від його будинку і невдовзі велосипедом приїхав обвинувачений ОСОБА_6 . Він після питання "ти тещу бив?" і відповіді "ні" почав бити потерпілого коли він сидів на лавці. Від першого удару в область лівого вуха потерпілий впав із лавки. Обвинувачений продовжував його бити руками. Кількість ударів потерпілий не рахував і не пам`ятає їх точно. Їх розборонив свідок ОСОБА_8 . Після побиття потерпілий викликав поліцію і потім поїхав у лікарню. Одразу після побиття потерпілий мав запаморочення і потемніння в очах, отримав припухлість лівої частини голови. Змушений був звертатися до лікарів за медичною допомогою, купувати ліки, їздити у м. Кременчук для проходження МРТ, витрачав кошти на ліки, оплату МРТ, придбання пального для поїздок до та із м. Кременчука.

Потерпілий підтримує необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Помічник чергового СПД (смт Семенівка) ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 рапортом від 01.05.2023 повідомив про отримання заяви та реєстрацію в ЄО за № 723 від 01.05.2023 як: інші тілесні ушкодження (ст. 125 ч. 1). В результаті встановлено: 01.05.2023 до чергової частини СПД № 1 ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від органів охорони здоров`я про те, що до ЦЕМД надійшов виклик від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_2 , що ОСОБА_13 .Безрук наніс йому тілесні ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_4 протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.05.2023 вказав, що 01.05.2023 близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_6 наніс йому тілесні ушкодження.

Кримінальне провадження № 0000137 від 01.05.2023 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України внесено до ЄРДР з фабулою: 01.05.2023 приблизно о 13 год. 30 хв., перебуваючи поряд з господарством за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 .Безрук наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 .

Протокол огляду місця події від 01.05.2023 містить, зокрема, опис та фототаблиці згідно яких місце де потерпілому ОСОБА_4 були нанесені тілесні ушкодження, перебуває поряд із господарством за адресою: АДРЕСА_2 . Слідів чи предметів не характерних для даної обстановки не виявлено.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.05.2023 встановлено, що учасники слідчої дії зібралися у приміщенні спортивного залу СПД № 1 ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, де потерпілому ОСОБА_4 запропоновано розповісти та показати на місці, як та при яких обставинах він отримав тілесні ушкодження. ОСОБА_4 погодився і розповів: 01.05.2023 приблизно о 13 год. 00 хв. разом із дружиною перебував у своєму господарстві, коли до них прийшла теща ОСОБА_7 та почала сваритися. Сварка виникла із за того, що остання заперечує, щоб ОСОБА_4 спілкувався із її дочкою та його ж дружиною. Після цього ОСОБА_4 вигнав свою тещу із господарства, а та, у свою чергу сказала, що зараз прийде її чоловік на ім`я ОСОБА_15 та його поб`є. В цей самий день через 10 хв. до господарства прийшов ОСОБА_6 та нічого не пояснюючи почав бити ОСОБА_4 . Наніс йому один удар правою рукою стиснутою в кулак в область лівої вушної раковини, після отриманого удару ОСОБА_4 впав на землю, а ОСОБА_6 нахилився до ОСОБА_4 і наніс ще 2 удари правою рукою стиснутою в кулак в область лівої вушної раковини. Коли ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_4 то останній закривав голову від ударів і один удар ОСОБА_6 наніс по лівому передпліччю. Закінчивши розповідь, потерпілий ОСОБА_4 на манекені показав спочатку як саме та в якому положенні ОСОБА_6 наніс по йому 1 удар правою рукою стиснутою в кулак в область лівої вушної раковини, 2 удари правою рукою стиснутою в кулак в область лівої вушної раковини та 1 удар правою рукою стиснутою в кулак в область лівого передпліччя. Зауважень чи доповнень до протоколу учасники не мали.

Згідно висновку експерта № 125 від 04.05.2023 тілесні ушкодження ОСОБА_4 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців в області лівої вушної раковини та в завушній області, припухлості в лівій скронево-потиличній області утворилася від дії не менше ніж 2-разової дії тупих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею. Такими предметами могли бути фаланги пальців нападника стиснуті в кулаки. Множинні лінійні подряпини по задній поверхні лівої вушної раковини та в завушній області утворилися від дії предметів із загостреними кінцями (краями). Такими предметами могли бути нігті пальців кистей нападника. Синець по передньо-зовнішній поверхні середньої третини лівого передпліччя області утворився від дії не менше ніж 1-разової дії тупого предмету із обмеженою контактуючою поверхнею. Таким предметом могли бути фаланги пальців нападника стиснуті в кулак. Всі вищевказані тілесні ушкодження могли утворитися при вказаних обставинах та у вказаний строк як вказано в описовій частині постанови та на які вказує під експертний і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (пункт 2.3.1 "Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень" Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України". В момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 міг знаходитися як у вертикальному так і горизонтальному положеннях тіла або близькому до них. Вищевказані тілесні ушкодження не характерні для їх утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту та послідуючим ударом об тверду поверхню. Тілесне ушкодження у вигляді синця по передньо-зовнішній поверхні середньої третини лівого передпліччя характерне для його утворення внаслідок самооборони.

Згідно висновку експерта № 125-А/127 від 05.05.2023 покази потерпілого ОСОБА_4 даними ним під час проведення слідчого експерименту, відповідають об`єктивним судово-медичним даним, встановленими під час судово-медичної експертизи останнього.

Свідок ОСОБА_8 під час допиту у судову засіданні дав покази, що того дня сів поруч із обвинуваченим на лавку біля його будинку. Потерпілий казав, що чекає, бо його зараз приїдуть бити. До цього чув гучний крик тещі потерпілого що вона спалить йому сарай. Невдовзі приїхав обвинувачений ОСОБА_6 і майже одразу один раз рукою вдарив потерпілого по лівому вуху. Від удару потерпілий впав на землю. Обвинувачений ще 3 рази вдарив потерпілого руками по голові. Потім обвинувачений сів на велосипед і поїхав додому. Ліве вухо потерпілого одразу почало синіти. Вони викликали поліцію і швидку. Свідок хотів розтягти обвинуваченого і потерпілого, але отримав зауваження обвинуваченого щоб той не ліз, бо "зараз отримає".

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.05.2023 за участю свідка ОСОБА_8 встановлено, що учасники слідчої дії зібралися біля господарства ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , де свідкові ОСОБА_8 запропоновано розповісти та показати на місці як та при яких обставинах ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження. ОСОБА_8 погодився і розповів: 01.05.2023 приблизно о 13 год. 30 хв. ідучи по вул. Червоне Побережжя побачив, що ОСОБА_6 їдучи на велосипеді зупинився поряд з господарством ОСОБА_4 та наніс по останньому 1 удар правою рукою стиснутою в кулак в область лівої вушної раковини, після отриманого удару ОСОБА_4 впав на землю і ОСОБА_6 нахилився над ним і наніс ще 2 удари правою рукою стиснутою в кулак в область лівої вушної раковини, коли ОСОБА_6 наносив удари по ОСОБА_4 то останній закривав голову від ударів. ОСОБА_6 наніс ще 1 удар по ОСОБА_4 в область лівого передпліччя. Закінчивши розповідь, свідок ОСОБА_8 на статисті показав як саме, в якому положенні та куди ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_4 . Зауважень чи доповнень до протоколу учасники не мали.

Фототаблиці до протоколу слідчого експерименту є відмінними до фототаблиць огляду місця події, тобто дійсно складені у різних місцях про що наполягає обвинувачений.

Згідно висновку експерта № 125-Б/128 від 05.05.2023 покази свідка ОСОБА_8 даних ним під час проведення слідчого експерименту, відповідають об`єктивним судово-медичним даним, встановленими під час судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_4 .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 08.05.2023 за участю підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що учасники слідчої дії зібралися у приміщенні спортивного залу СПД № 1 ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, де підозрюваному ОСОБА_6 запропоновано розповісти та показати на місці, як та при яких обставинах він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 . ОСОБА_6 погодився і розповів: 01.05.2023 приблизно о 13 год. 00 хв. повертаючись із пункту металоприйому та проїжджаючи двір, де проживає ОСОБА_4 , він побачив, що із його господарства виходить його колишня дружина ОСОБА_7 в якої на очах були сльози. На запитання що трапилося, остання повідомила, що її звалив та протягнув по землі зять, а саме ОСОБА_4 . Вставши з велосипеда ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 , який перебував біля свого господарства за двором та спитав навіщо він звалив ОСОБА_7 , на що останній заперечував, та після цього ОСОБА_6 наніс по ОСОБА_4 1 удар правою рукою, а саме долонею в область лівої вушної раковини, після чого останній впав на землю, а ОСОБА_6 розвернувся та поїхав по своїх справах. Закінчивши розповідь підозрюваний ОСОБА_6 на манекені показав спочатку куди саме і як він наніс по ОСОБА_4 1 удар правою рукою, а саме долонею в область лівої вушної раковини. Зауважень чи доповнень до протоколу учасники не мали.

Згідно висновку експерта № 125-В/130 від 09.05.2023 покази підозрюваного ОСОБА_6 даних ним під час проведення слідчого експерименту, відповідають об`єктивним судово-медичним даним, встановленими під час судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_6 є здоровим, на диспансерному обліку у лікарів психіатра, нарколога чи невропатолога не перебуває. За місцем проживання характеризується нейтрально, наразі не працює.

За зазначених обставин, суд вважає встановленою і доведеною провину обвинуваченого ОСОБА_6 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, отже, він є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, та підлягає покаранню за його вчинення.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання, не встановлені.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує межі, установлені у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; положення Загальної частини КК України; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; особу винного; відсутність обставин що пом`якшують чи обтяжують покарання; позицію потерпілого щодо суворості покарання.

У справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09.06.2005), та у справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24.03.2005) Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що підчас відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним. У п. 38 рішення від 16.10.2008 у справі "Ізмайлов проти Росії" Європейський суд з прав людини вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".

Зважаючи на вказані обставини у їх сукупності, у т.ч. причини і наслідки діяння обвинуваченого щодо потерпілого, позицію потерпілого щодо суворості покарання, суд вважає, що покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень має бути призначене у виді громадських робіт. Призначення менш суворого покарання у виді штрафу є недостатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, не відповідатиме завданням Кримінального кодексу України. Призначення покарання у виді виправних робіт є неможливим через відсутність у обвинуваченого місця роботи. Призначення покарання у виді арешту чи обмеження волі є очевидно неспівмірним із тяжкістю вчиненого правопорушення, його тривалістю, наслідками.

Потерпілий ОСОБА_4 повністю підтримує свій цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого: 7430,88 грн майнової шкоди, що завдана кримінальним правопорушенням; 20000,00 грн моральної шкоди; 2500,00 грн витрат на правничу допомогу.

На підтвердження вартості лікування і медичних обстежень надає копії фіскальних чеків про придбання медикаментів, сплату за МРТ дослідження, придбання пального з метою заправлення автомобіля для поїздок до м. Кременчука і назад де здійснювалося МРТ дослідження потерпілого, висновок МРТ. Загальна сума витрачених коштів складає 7430,88 грн. Також надає ордер про надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_5 від 22.05.2023, рахунок від 22.05.2023 на суму 2500,00 грн за консультацію, за збір доказів, за складання цивільного позову у кримінальному провадженні адвокатом ОСОБА_5 , яка також підтверджує отримання адвокатом ОСОБА_5 2500,00 грн від потерпілого ОСОБА_4 .

Суму моральної шкоди потерпілий визначає з урахуванням того, що обвинувачений його сильно побив, одразу після побиття потерпілий мав запаморочення і потемніння в очах, потерпілий зазнав приниження, фізичного болю, психічної подавленості, потребував і проходив лікування, зазнав душевних страждань від побиття, змушений був звертатися до лікарів за медичною допомогою, купувати ліки, їздити у м. Кременчук для проходження МРТ, витрачав кошти на ліки, оплату МРТ, придбання пального для поїздок до та із м. Кременчука тощо.

ОСОБА_6 заперечував проти цивільного позову повністю. Він не повинен сплачувати за лікуванні, за бензин, за адвоката. Не розумів чому потерпілий їздив аж у м. Кременчук для лікування, а не звернувся до місцевих лікарів.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1177, 1195 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичної особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла: у цьому провадженні обвинуваченим потерпілому.

Відтак суд повністю задовольняє цивільний позов у частині стягнення майнової шкоди у сумі 7430,88 грн оскільки розмір відповідних витрат підтверджено.

Суд частково задовольняє пред`явлений потерпілим до обвинуваченого цивільний позов про стягнення моральної шкоди у розмірі 7000,00 грн, вважаючи, що потерпілим належними і допустимими доказами доведено факт заподіяння обвинуваченим потерпілому моральної шкоди, а саме: протиправним заподіянням низки тілесних ушкоджень; спричинення моральних і фізичних страждань нанесенням тілесними ушкоджень; спогадами про протиправну поведінку та необхідністю докладання зусиль для захисту своїх прав; заподіянням фізичного болю в результаті побиття; публічним побиттям; необхідністю звернення за медичною допомогою та лікуванням від наслідків протиправної поведінки щодо потерпілого.

За змістом ст. 23 ЦК України зазначені обставини є моральною шкодою (фізичний біль і страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; душевні страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; приниження честі та гідності фізичної особи), завданою неправомірними діями обвинувачених щодо потерпілої, тобто з їх вини, одноразове відшкодування якої передбачено ст.ст. 23, 1167, 1168, 1177 ЦК України.

За змістом ст.ст. 120, 124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, які надають правову допомогу за договором, несе цивільний відповідач. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відтак суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого документально підтверджені і доведені процесуальні витрати у сумі 2500,00 грн, що пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката ОСОБА_5 .

Інші процесуальні витрати не встановлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про його застосування не подано.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 349, 368, 371, 373 376, 392 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, за яким призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Цивільний позов про стягнення майнової і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 7430,88 грн майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 7000,00 грн моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відмовивши у стягненні моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 2500,00 грн процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1