1Справа № 335/5125/22 1-кп/335/338/2023
В И Р О К

Іменем України

24 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в залі судових засідань кримінальне провадження за № 0000643, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2022 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, одруженого, не маючого будь-яких осіб на утриманні, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що у невстановлені під час досудового розслідування час та місці, придбав металевий ніж з однолезовим клинком, який поклав до правої кишені власної куртки та став носити при собі без передбаченого законом дозволу.

Так, 18 червня 2022 року, о 21.30 год., ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел на незаконне носіння холодної зброї, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїжджав повз блок-пост М3, розташований на острові Хортиця в м. Запоріжжі, де був зупинений працівниками поліції, якими під час проведення огляду місця події в період часу з 22.33 год. до 22.42 год., у останнього було вилучено вказаний ніж в чохлі чорного кольору, який згідно висновків експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України та експерта ЗВ ДНДІСЕ є різновидом простої метальної холодної зброї - металевим ножем з однолезовим клинком, виготовлений промисловим способом.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу (як в обвинувальному акті), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, суду надав показання у яких зазначив, що у нього є дача, яку він облаштовував декілька років. Одним придбанням для таких потреб був ніж, що є предметом цього провадження. Цей ніж він придбав у легальному магазині для господарської діяльності на своїй присадибній ділянці, а саме для обрізання очерету. Придбавав він цей ніж вже більше 10 років тому. Магазин знаходився на першому поверсі універмагу «Україна» в м. Запоріжжі. Коли він придбавав ножа, то продавець запевнив його, що він не є холодною зброєю та надав документ, який це підтверджував. Ніж був помічений як туристичний. Цей ніж є фірмовим та й нього є офіційний виробник. Увесь цей час ніж перебував на дачі. 24.02.2022 почалася війна. Того часу було дуже стрімке просування ворога по території Запорізької області в напрямку самого м. Запоріжжя. Через ці події його сім`я прийняла рішення залишати місто. Тому всі речі з дачі він намагався перевезти. Для цього він запакував всі речі, які вважав за необхідне, серед них був і той ніж. Сам ніж він поклав у двері автомобіля з боку пасажирського місця. Затим він разом зі своєю сім`єю на автомобілі «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який йому надав товариш у тимчасове користування. Направилися вони в бік Заходу нашої держави. Під час дороги його дружина переклала цей ніж в інше місце, тому через той стрес та обстановку, що коїлася, він взагалі забувся про ніж, який загубився серед багатьох речей. На початку війни у нього померли батьки. Затим вони направили свою дочку за кордон, а сам з дружиною повернулися до м. Запоріжжя.

Далі зазначив, що в червні 2022 він поїхав на цьому ж автомобілі в Бородінський мікрорайон м. Запоріжжя щоб зустрітися зі своїми друзями. Вони посиділи в кафе і увечері перед комендантським часом вирішили їхати додому. З ним поїхало двоє друзів. По дорозі вони прослідували через один блок-пост, а потім на іншому блок-посту його авто зупинили. Особи, які зупинили автомобіль всі були одягнуті в камуфляжну форму. Співробітник поліції попросив їхні документи для перевірки. Він був за кермом, його товариш ОСОБА_6 сидів на пасажирському сидінні, а товариш ОСОБА_7 на задньому. На запитання ОСОБА_8 «Що ви робите?» поліцейський попросив всіх вийти з автомобіля. Як йому здалося, то поліцейський розгнівався на них, а зокрема на його товариша. Далі їх попросили надати всі свої речі для огляду. Затим поліцейський оглянув всі сумки, документи та кармани. Потім цей же поліцейський сам відкрив автомобіль і почав його оглядати. Під час цього огляду він рукою заліз під пасажирське сидіння і з-під нього дістав ніж. Після того як поліцейський дістав з автомобіля ножа, то він його поклав на дах, а поряд з ним поклав їхні документи. Затим останній почав телефонувати та викликати наряд поліції. Потім він попросив обвинуваченого відкрити багажника автомобіля та продовжив огляд. Деякий час вони чекали на групу поліцейських. Товариш ОСОБА_7 намагався зателефонувати адвокату, але йому сказали, що це не допоможе. Чекали вони вже було за 21 годину, комендантський час починався тоді з 22 години. Через деякий час приїхали поліцейські, їх було четверо. Серед них був слідчий. Вони почали проводити опитування його та друзів. Під час цього опитування він пояснив, що ніж був під пасажирським сидінням. Потім до нього підійшов поліцейський і сказав, що якщо він скаже, що ніж був в автомобілі, то у нього заберуть цей автомобіль та арештують його та передадуть на фронт. На це він відповів, що автомобіль не є його власним, а належить його товаришу. Тоді поліцейський запропонував йому сказати, що ніж був при ньому в кармані, а так як він стверджував, що це не холодна зброя, то йому за це нічого і не буде. Так як тоді було літо, то обвинувачений був одягнутий в майку та шорти. Через це йому довелося одягати додатково на себе куртку і покласти ніж до її карману. Він це зробив на прохання поліцейського, оскільки був впевнений, що цей ніж не є холодною зброєю, а так як він раніше ніколи не мав справ з поліцією, то вважав, що так буде правильно.

Вже після того як він надав свою згоду покласти ножа до карману куртки, тоді поліцейський почав зупиняти автомобілі, які проїздили повз них. Так як вже було темно, то він не пам`ятає облич осіб, яких зупинили, поліцейські ходили з ліхтариками. Затим запросили понятих і він під відеофіксацію сказав, що ніж був у кармані куртки. Потім вони всі поїхали до відділку поліції, де у нього зробили відтиски пальців, підписали папери і його вже пізно вночі відпустили додому.

Коли минуло днів десять, йому зателефонував слідчий і повідомив, що надійшов висновок експерта, за яким його ніж визнано холодною зброєю, тому він повинен приїхати до прокуратури. Він приїхав до прокуратури, де поговорив з прокурором, після чого слідчий сказав, що відкриває справу. В цей же день його знову викликали до відділку поліції і вручили підозру, сказали підписувати документи. При цьому він все сказав слідчому, зокрема про те, що він купив цей ніж в легальному магазині. Процедури слідства він не знав, сказав слідчому, що в документах не так все написано, але його запевнили, що це попередньо складені, а потім все виправлять. При цьому був присутній адвокат за призначенням, який йому сказав, що загалом не пощастило та порадив залучити адвоката. Після цього, коли він повернувся додому, то почав шукати в документах той документ, який йому надавали в магазині при купівлі ножа. Знайшов виписку з висновку експерта і відразу повіз її слідчому та попросив долучити до справи. Потім самостійно пішов до магазину, де раніше придбав ножа і побачив, що такі ножі до сих пір є в продажу. Далі він показував ножа в інших магазинах, де йому сказали, що він не є холодною зброєю, а може бути туристичним. Оскільки ніж є фірмовим, то він зателефонував до виробника і спілкувався з менеджером, який його запевнив, що це дійсно їх ніж і на нього були документи. Зазначили, що нададуть відповідь на офіційний запит слідчого.

До того як у нього вилучили ніж він не знав, що це холодна зброя, оскільки цілковито довіряв продавцю магазину, який запевнив, що цей ніж не є холодною зброєю, а також останній надав йому висновок експерта про це. А те, що зі сплином часу змінилася якась методика оцінки таких ножів та віднесення їх до холодної зброї, то йому взагалі не було відомо.

Зазначив, що не мав умислу вчиняти злочин, не був обізнаний з приводу необхідності отримувати дозвільні документи. Був впевнений, що вказаний ніж не може уважатись холодною зброєю у зв`язку з його вільним продажем. Придбавав цей ніж не у магазині зброї, а у сувенірному магазині, де також ще продавалися і спортивні речі. Дійсно ніж не схожий на простий побутовий, але він його придбавав для господарських потреб. Ніж був у чохлі і зазначався як туристичний, будь-якої інструкції чи ще якихось документів від виробника разом з ним не було. З дослідження, яке йому надали продавці вбачалося, що воно проводилося саме щодо такого ножа якого він придбав або дуже схожого на нього. Те, що під час вилучення ножа він під відеофіксацію сказав, що це метальний ніж, а потім так визначили його і експерти, вважає простим збігом. Але не може заперечувати того, що іноді на дачі кидав цього ножа в дерево за для розваги. В будь-якому випадку на час придбання цього ножа, останній не відносився до холодної зброї, і лише через зміни в вимогах до експертизи такі ножі почали визнавати як холодну зброю, за що він не може нести відповідальність.

На питання захисту додатково зазначив, що при огляді автомобіля та вилученні ножа з-під пасажирського сидіння будь-яких понятих не залучали, право на захист йому не роз`яснювали. Від моменту зупинки і до того як вони залишили блок-пост минуло близько години. Будь-якого умислу на носіння чи перевезення холодної зброї у нього не було. Ніж опинився в автомобілі, коли він з сім`єю збирав речі щоб переїхати в більш безпечне місце через війну. Під сидіння ніж поклала його дружина, оскільки він їй заважав, коли вони їхали з міста. З його розуміння зброя це те, що направлено на захист особи або для нападу, і людина коли бере її з собою, то чітко це розуміє. В його ж випадку він не брав цей ніж з такою метою, використання ножа було направлено тільки на господарські потреби. Цей ніж перебував в автомобілі навіть тоді, коли він разом зі своєю сім`єю прослідував через території майже всієї України, і він навіть не думав, що з ним можуть виникнути якісь проблеми, оскільки не вважав його будь-якою зброєю.

Під час розгляду провадження по суті судом забезпечено дотримання вимог ст. ст. 22, 23, 26 КПК України щодо змагальності сторін, диспозитивності, оскільки досліджені всі докази, надані сторонами.

Так, судом були досліджені:

Витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000643 від 18.06.2022, в якому містяться відомості про те, що за усною заявою (повідомленням) від 18.06.2022 були внесені відомості щодо обставин, які можуть свідчити про вчиненні кримінального правопорушення: 18.06.2022 о 21 год. 35 хв. До ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: м. Запоріжжя на острові Хортиця, блок-пост № 3, виїзд на Бабурку, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено предмет схожий на ніж (ЄО 10798 від 18.06.2022) (а.с.41).

Рапорт чергового від 18.06.2022 зареєстрованого в ЄО за № 10798 про те, що отримано заяву про виявлення Б/П, зброї за таких обставин: 18.06.2022 о 21.35 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.06.2022 о 21.33 за адресою: Вознесенівський район м. Запоріжжя, вулиця Острів Хортиця, блок-пост М3, виїзд на Бабурку, зупинили авто «Фолькцваген Пассат» сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у водія виявили ніж саморобний. Пасажир ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого виявлено зіп-пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору. Заявник ОСОБА_10 (як у рапорті), тел. НОМЕР_2 (працівник поліції) (а.с.42).

Рапорт слідчого СВ ВП № 1 Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_11 від 18.06.2022, відповідно до якого останній зазначає, що під час несення служби на блок-посту М3 , 18.06.2022 о 21.30, був зупинений транспортний засіб «Фольцваген», моделі «Пасат», у кузові сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перевірки даного громадянина, у останнього було знайдено предмет, схожий на ніж в чорному футлярі. При опитуванні до ОСОБА_4 , останній пояснив, що даний предмет, схожий на ніж, в його використанні (а.с.43).

Протокол огляду місця події від 18.06.2022 з фототаблицею та відеозаписом до нього, у відповідності до якого слідчий СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_12 на підставі повідомлення зі служби 102 в присутності двох понятих: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за участі спеціаліста ОСОБА_15 , в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_16 , з 22.33 год. по 22.42 год. оглянули ділянку асфальтного покриття, розміром 3х3, розташована на АДРЕСА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4 ). В ході огляду вказаної ділянки було виявлено чоловіка віком приблизно 50 років, який одягнений кепку коричневого кольору, синю куртку, джинсові шорти, чорне взуття. Чоловік представився як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає в АДРЕСА_3 . На запитання слідчого «Чи має при собі заборонені законному обігу предмети?» відповів, що в правій кишені куртки вдягненої на ньому має ніж, який придбав у сувенірному магазині. Після цього, правою рукою з правої кишені дістав предмет схожий на ніж, який знаходився в чохлі. Далі з рук гр. ОСОБА_4 було вилучено предмет схожий на ніж та чохол чорного кольору, який було упаковано до паперового конверту (а.с.44-54).

Постанову слідчого від 18.06.2022 в даному кримінальному провадженні, відповідно до якої предмет схожий на ніж в чохлі чорного кольору, який було упаковано до паперового конверту, визнано речовим доказом та направлено до Запорізького НДЕКЦ МВС України для проведення судової експертизи зброї (а.с.55-56).

Висновок експерта від 28.06.2022 № СЕ-19/108-22/6107-ХЗ яким ніж, що вилучений у ОСОБА_4 визнаний холодною зброєю, а саме різновидом простої метальної холодної зброї - метальним ножем з однолезовим клинком, виготовлений промисловим способом (а.с.57-60).

Рапорт слідчого ОСОБА_12 та його постанова від 29.06.2022, якою ніж та чохол до нього, що вилучені у ОСОБА_4 , і повернулися після проведення експертизи визнано речовими доказами та відповідно до квитанції були передані для зберігання до чергової частини ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області в спецпакеті № 5485047 (а.с.62-65).

Висновок експерта від 08.08.2022 № 438-22, яким ніж, що вилучений у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Запоріжжі, о. Хортиця, блок-пост № 3, віднесено до метальних ножів із однолезовим клинком, виготовлених промисловим способом та є простою клинковою метальною холодною зброєю. Також, в дослідницькій частині цього висновку зазначено, що вироби, подібні за конструкцією до досліджуваного ножа, які реалізуються через Інтернет визначаються як «ніж арт. № 08R» та мають додаток - копію витягу з висновку експертного дослідження від 27.03.2013 № 2336. Висновок експертного дослідження від 27.03.2013 № 2336 втратив чинність з набуттям законної сили змін та доповнень до Методики криміналістичного дослідження холодної зброї та конструктивно схожих з нею виробів, затвердженої рішенням розширеного засідання секції НКМР Міністерства юстиції України з проблем трасології та судової балістики із залученням членів координаційної ради з питань судової експертизи, протокол від 10.09.2009, зі змінами та доповненнями 2014 року, реєстраційний код 4.5.07 (а.с.57-60).

Рапорт слідчого ОСОБА_12 та його постанова від 10.08.2022, якою ніж та чохол до нього, що вилучені у ОСОБА_4 з первинним упакуванням, що повернулися після проведення експертизи визнано речовими доказами та передані для зберігання до чергової частини ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області в спецпакеті № 5485047 (а.с.62-65).

Копія виписки з висновку експертного дослідження № 2336 від 27.03.2013, відповідно до якої 21.03.2013 в Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса від гр. ОСОБА_17 поступив один об`єкт і заява, в якій викладене прохання надати висновок експертного дослідження та відповісти на питання: «Чи відноситься наданий виріб до категорії холодної зброї?». Дослідження наданого об`єкту (мал. 1) проводилося у відповідності з вимогами криміналістичної методики встановлення належності об`єкта до категорії холодної зброї (реєстраційний код МЮ України 4.5.07). Як висновок наведено, що наданий на дослідження туристичний ніж №арт.08R виробництва «Grandway» (КНР) до категорії холодної зброї не відноситься (а.с.83).

Запит слідчого ОСОБА_12 до директора Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» від 18.07.2022 щодо надання копії висновку експертного дослідження № 2336 від 27 березня 2013 року, складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса та інформації стосовно підстав проведення вказаної експертизи з зазначенням ініціаторів (заяв або інший документ ініціатора) (а.с.84-85).

Відповідь заступника директора з експертної роботи Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса від 21.07.2022 № 367/06-21/9/22, відповідно до якої надати копію висновку № 2336 від 27.03.2013 та інформацію щодо ініціатора проведення досліджень не надається можливим з причини того, що згідно з ч. 1 р. 3 п. 71-72 Інструкції з діловодства в науково-дослідних установах судових експертиз Міністерства юстиції України, затвердженої наказом МЮ України від 05.03.2021 за № 870/5, термін зберігання наглядових проваджень (висновків) складає 5 років (а.с.87).

Відповідь в.о. директора Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надану 29.08.2022 на запит адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої зазначено, що 21.03.2013 в Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, надійшла заява від гр. ОСОБА_17 щодо проведення експертного дослідження. На підставі даної заяви Харківським НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса проведено експертне дослідження за № 2336. Однак, відповісти на питання чи видавався Харківським НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, висновок експертного дослідження № 2336 від 27.03.2013, копія якого була долучена до запиту, не надається за можливе, оскільки згідно з ч. 1 р. 3 п. 71-72 Інструкції з діловодства в науково-дослідних установах судових експертиз Міністерства юстиції України, затвердженої наказом МЮ України від 05.03.2021 за № 870/5, термін зберігання наглядових проваджень (висновків) складає 5 років (а.с.88).

Показання свідка ОСОБА_9 , який зазначив, що влітку 2022 року, точно він не пам`ятає, десь на початку, він зустрівся зі своїми друзями ОСОБА_4 та ОСОБА_18 .. ОСОБА_19 запропонував відвезти їх додому на своєму автомобілі «Volkswagen Passat». На блок-посту їх автомобіль зупинили. Це було близько 21.30 год. В автомобілі за кермом був ОСОБА_4 , він сидів на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_20 знаходився на задньому сидінні. Коли зупинили, то стали перевіряти документи у всіх. Затим їх попросили вийти з автомобіля. Потім почали їх обшукувати, перевірили кармани та сумки. Просили вивернути кармани, самі в них не проникали. Обшукавши їх нічого не знайшли, тому перейшли до обшуку самого автомобіля. Під час обшуку автомобіля відкривали бардачок. Затим працівник поліції під переднім пасажирським сидінням знайшов ножа, який був в чорному чохлі. ОСОБА_4 стояв поряд з автомобілем і дивився на дії працівника поліції. Свідок зазначив, що також безпосередньо перебував біля автомобіля, коли знайшли ніж. Слідчого ще тоді на місці не було. Особи, які їх обшукували були одягнені у військову форму, але представилися як працівники поліції. Вони фотографували їхні документи, потім стали оглядати автомобіль. Для цього один працівник став оглядати через відкриті двері автомобіля його салон, потім рукою заліз під передне сидіння пасажира і під ним він знайшов ножа. Затим він його дістав з-під сидіння та поклав на дах автомобіля. Затим же саме цей співробітник викликав поліцію. Чекали приїзду поліції десь годину. Приїхали поліцейські, їх було троє осіб. Коли вони приїхали, то свідок чітко чув як ОСОБА_4 запропонували покласти ножа до кишені. Тому, коли вже записували відео, то ОСОБА_4 віддавав ніж сам, але він точно не пам`ятає, звідки останній його діставав. Ніж був розміром десь 30-40 см і коли вони відпочивали, то у ОСОБА_21 нічого в кишенях такого він не бачив. Коли ніж видавав ОСОБА_22 , то він був одягнутий у куртку-вітровку. Перший раз він побачив ножа, коли його дістав з автомобіля співробітник поліції. Ніж увесь час до самого приїзду поліції знаходився на даху автомобіля ОСОБА_4 .. Потім їх всіх відвезли до відділку поліції, де продовжили оформлювати документи. Відпустили їх додому вже пізно вночі. На наступний день він потрапив до лікарні з переломом тазу, і поліцейські пояснення у нього відбирали, коли ще був під дією препаратів.

Показання свідка ОСОБА_18 , який суду повідомив, що влітку 2022 року він зустрівся зі своїми друзями ОСОБА_9 та ОСОБА_4 для того щоб пограти в шахи. Потім ОСОБА_4 запропонував їх відвезти додому на своєму автомобілі. Для цього їм необхідно було прослідувати через блок-пост. На цьому блок-посту їх зупинили. ОСОБА_4 був за кермом автомобіля, ОСОБА_9 сидів на передньому пасажирському сидінні, а він перебував на задньому. Стали перевіряти документи. Один співробітник почав фотографувати його паспорт. Через це він попросив цього працівника поліції представитися. На це працівник поліції попросив їх всіх вийти з автомобіля. Почали їх оглядати, запропонували викласти всі речі з карманів та сумок, які були при них. Його оглядали ззаду автомобіля, свої речі він викладав на багажник авто. ОСОБА_4 перевіряли біля водійських дверей. Потім співробітник почав оглядати автомобіль. Під переднім пасажирським сидінням поліцейський знайшов ножа, дістав його звідти і поклав на дах автомобіля. На питання поліцейського «Чий ніж?» ОСОБА_4 відповів, що він його. Понятих при цьому не було. Раніше цей ніж він бачив у ОСОБА_4 десь 5 років до цієї події, він сам йому його показував. Це був туристичний ніж. ОСОБА_4 з ним ніколи не ходив з цим ножем. В той вечір ОСОБА_4 був одягнутий в майку та шорти і ножа при ньому він не бачив. Розмір ножа близько 20 см. Затим працівник поліції викликав ще поліцейських. Чекали на них близько години. Приїхавши поліцейські почали опитувати ОСОБА_4 , в цей час він не знаходився біля них, тому не чув, що в останнього питали. Приїхало троє поліцейських. Під час того як почали знімати відео, то ОСОБА_4 на пропозицію поліцейських взяв ножа та видав його. Вже після того як ОСОБА_4 взяв ножа до рук, тоді почали знімати відео. Хто саме сказав ОСОБА_4 покласти ножа в карман він не знає. На блок-посту вони всі перебували більше години. ОСОБА_22 і ОСОБА_23 не вживали алкоголь того вечора, а він вживав.

Показання свідка ОСОБА_24 , яка суду пояснила, що її чоловік ОСОБА_4 придбав цього ножа більше 10 років тому в м. Запоріжжі в універмазі «Україна» в сувенірному магазині. Увесь цей час ніж знаходився у них на дачі. Коли почалася війна, то вони вивозили речі з дачі і цей ніж теж забрали. Вона поклала його під пасажирське сидіння. Марку авто вона не знає. Автомобіль цей не є їх власним, а належить їхньому товаришу, який іноді давав його їм у користування. Так, і в березні 2022 року він надав їм автомобіль щоб вони виїхали з м. Запоріжжя. В червні 2022 року чоловік ще користувався цим же автомобілем для свої потреб. Ніж був темного кольору, розміром близько 20 см, на ньому була червона вірьовка. Також ніж зберігався в чохлі темного кольору.

Показання свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що влітку 2022 року він їхав на своєму автомобілі «Кіа» через блок-пост на о. Хортиця м. Запоріжжя до свого місця проживання. Була вже темна пора доби. На блок-посту він зупинився для перевірки документів, до нього підійшли співробітники поліції у чорній формі та пояснили, що треба прийняти участь у якості понятого стосовно вилучення ножа. Він надав згоду та був присутнім при проведенні слідчої дії. Також там перебувало багато цивільних людей, військових та поліцейських. Був ще один понятий та велася відеофіксація. Слідчий представився, а інші учасники не представлялися. Під час цього він бачив якийсь предмет схожий на ніж. Ніж був у чохлі. Точно звідки вилучався ніж він не пам`ятає та чи опечатували ножа теж не згадає. На узбіччі дороги стояв якийсь чоловік схожий на експерта, який здійснював якісь дії з ножем, щось описував. В радіусі 30 м від місця події був не один транспортний засіб. Обвинувачений при цьому надавав пояснення, що він цей ніж придбав згідно законодавства. Протокол мабуть підписував. Всього через плин часу не може згадати. За його участі проводилися дії, які тривали десь 25 хв.

Показання свідка ОСОБА_25 , який суду повідомив, що в середині червня 2022 він заступив в чергування на блок-пост М3 на острові Хортиця в м.Запоріжжі. Його діяльність полягала в тому щоб оглядати транспортні засоби. Ним був зупинений автомобіль під керуванням обвинуваченого, з яким було ще два пасажири. Всі були чоловіки, один з яких можливо перебував в стані алкогольного сп`яніння. Здійснював перевірку їхніх документів. На його питання чи є при них зброя, обвинувачений відповів, що є ніж. Обвинувачений сказав, що цей ніж є метальний, і коли він його придбавав, то він не був холодною зброєю. Оскільки він не експерт, то ним було прийнято рішення викликати слідчу групу. Автомобіль не вилучали. Обвинувачений сам надав свій автомобіль для огляду. У автомобіля був оглянутий салон, бардачок та багажник. Проводився саме зовнішній візуальний огляд. Точно скільки огляд зайняв часу він не пам`ятає. Виїмку ножа з автомобіля він не проводив. Про наявність ножа він дізнався від самого ОСОБА_4 , який сам сказав йому про нього. Ніж він виявив під водійським сидінням. На цьому сидінні перебував безпосередньо обвинувачений. Візуально цей ніж відрізнявся від кухонних ножів, а саме він був більший, мав велику рукоятку, що його і насторожило. Здається ніж був у чорному футлярі. Під час огляду обвинувачений поводив себе добре, останній знав про виклик слідчої групи. Після приїзду слідчих була добровільна видача ножа з боку обвинуваченого. Вилучення фіксувалося на відео та було залучено двох понятих. Коли була добровільна видача, то обвинувачений дістав ніж зі свого карману. Заперечень від нього він не чув. Припускає, що мабуть щоб не вилучати автомобіль співробітники поліції пішли по сценарію добровільної видачі. Хто саме запропонував добровільну видачу він не знає. Після того як він викликав слідчу групу через «102», то надалі не слідкував за обвинуваченим, а пішов виконувати свої обов`язки по перевірці інших транспортних засобів, які слідували через цей блок-пост.

Показання свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що влітку 2022 року, увечері ближче до 21 год., він їхав на таксі через блок-пост на о. Хортиця в м. Запоріжжі. Їх зупинили військові і сказали, що треба бути понятими. Він не знає чи приймав ще хтось участь в цьому, але залучали також і таксиста. Було темно. Вилучення ножа відбувалося на вулиці. Ми подивилися, що обвинувачений віддав цей ніж. Але хто саме діставав та вилучав він не пам`ятає. Здається хтось дістав ножа з кишені. Щось потім вимірювали, клали ніж на землю і фотографували. Він підписав протокол, не бачив будь-яких порушень з боку поліцейських. Поліцейські присвічували ліхтарями. Пам`ятає, що обвинувачений казав тоді, що він цей ніж десь придбав. Нікого з цих осіб до того він не знав.

Показання свідка ОСОБА_12 , який зазначив, що влітку, здається в серпні 2022 року, був виклик про те, що на о. Хортиця на блок-посту зупинили автомобіль і в одного з осіб є зброя. Коли вони приїхали на місце, то побачили, що на даху автомобіля лежав ніж. Підійшов до них ОСОБА_22 і сказав, що це його ніж. Він його придбав у сувенірній лавці. Додатково зазначив, що це метальний ніж. Затим провели експертизу, яка показала, що цей ніж є холодною зброєю. ОСОБА_22 йому надав висновок з інституту ім. Бокаріуса, що ніж не є холодною зброєю, тому була призначена ще одна експертиза, яка також показала, що ніж все ж таки відноситься до холодної зброї. Обвинувачений добровільно видав ніж зі своєї кишені. Вилучення було на блок-посту о. Хортиця в м. Запоріжжі у вечірній час з залученням понятих. На узбіччі знаходився автомобіль «Volkswagen». З ОСОБА_26 була ще одна особа, у якої вилучали наркотичні засоби, він був пасажиром цього авто. Але при вилученні ножа ця особа участі не брала. ОСОБА_22 візуально був тверезий, за інших осіб нічого сказати не може. ОСОБА_22 дістав ножа із чохла та пояснив, що цей ніж є туристичним, він його придбав в сувенірному магазині, а також казав, що іноді його метав. На час прибуття слідчої групи на місце події ніж дійсно знаходився на даху автомобіля. Потім ОСОБА_22 сам підійшов взяв ножа та поклав собі у кишеню. Також ОСОБА_22 сам сказав, що він цей ніж перевозив під сидінням. Йому ніхто з поліцейських не говорив класти ножа до своєї кишені. Лезо ножа металеве, ніж був у чохлі і якась мотузка була на рукояті. Від побутового ножа візуально він був відмінним. На місці події група перебувала хвилин 30. Під час огляду місця події ОСОБА_4 були роз`яснені його права, що також підтверджується відеозаписом. Після цього ОСОБА_4 до відділення поліції не доставляли. Щодо витягу з висновку експерта інституту ім. проф. М.С.Бокаріуса ОСОБА_22 пояснював, що йому його дали разом з ножем при покупці щоб довести, що ніж не є холодною зброєю. У цьому висновку була зазначена марка ножа. На запит слідчого інститут повідомив, що матеріали запитуваної експертизи не зберіглися. За час досудового розслідування до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 не були долучені чеки чи квитанції щодо придбання цього ножа, тільки виписку з висновку експертизи. ОСОБА_4 наполягав на тому, що купив його в Торговому центрі «Україна» в м. Запоріжжі.

Оцінюючи докази, суд за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що доказів вини ОСОБА_4 не було здобуто, а обсяг обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Суд вважає, що саме по собі придбання та перебування ножа в автомобілі обвинуваченого ОСОБА_4 ще не свідчить про наявність у останнього прямого умислу на незаконне носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Статтею 2 КК України встановлено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Елементами складу злочину є: об`єкт злочину; об`єктивна сторона злочину; суб`єкт злочину; суб`єктивна сторона злочину.

Зокрема, суб`єктивна сторона складу злочину - це характеристика внутрішньої сторони злочину, ставлення особи до діяння (дії або бездіяльності), яку вона вчинила, та шкідливих наслідків своєї поведінки. Обов`язковою ознакою цього елементу складу злочину є вина, яка може виступати у формі умислу або необережності.

Статтею 24 КК України передбачено, що умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Так, відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України настає, зокрема, за носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 р. №3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» передбачено наступне. Незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Кримінальна відповідальність за вчинення даного злочину настає лише за умови, що зазначені дії вчиняються без передбаченого законом дозволу, тобто є незаконними.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується тільки прямим умислом.

Таким чином, так як із суб`єктивної сторони злочин, передбачений цією нормою, характеризується лише прямим умислом, тому особа повинна усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно небезпечні наслідки і бажати їх настання.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

При цьому умисел є однією із форм вини як обов`язкової ознаки будь-якого складу злочину, яка підлягає доказуванню під час судового розгляду, адже кримінальна відповідальність особи можлива лише тоді, коли буде доведено вину особи у вчиненому злочині, обов`язок із доказуванню якого відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК покладається на орган державного обвинувачення.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України (події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення), покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Отже, прокурор в судовому засіданні повинен довести вищевказані обставини належними та допустимими доказами, які у відповідності до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, оцінює кожний доказ з точки зору достатності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З перелічених доказів встановлено, що ОСОБА_4 в точно невстановлений час придбав металевий ніж, який станом на 21.30 год. 18.06.2022 перебував в автомобілі «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який йому надав товариш у тимчасове користування та власником якого він не є. Щодо його місця придбання, то стороною обвинувачення не спростовані пояснення обвинуваченого про придбання ножа у відділі торгового центру «Україна» в м. Запоріжжі. 18.06.2022 о 21.30 год. ОСОБА_4 , керуючи зазначеним автомобілем, проїжджав повз блок-пост М3 на о.Хортиця в м. Запоріжжі, де був зупинений працівниками поліції. Саме співробітником поліції ОСОБА_25 при огляді автомобіля було виявлено під сидінням (при цьому за свідченнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_18 та самого обвинуваченого під переднім пасажирським сидінням, а за свідченнями свідка ОСОБА_27 під сидінням водія) ніж в чорному чохлі. Після його виявлення свідок ОСОБА_25 поклав зазначений ніж на дах автомобіля «Volkswagen Passat». Про перебування ножа саме на цьому місці на час прибуття слідчої групи вказував і свідок ОСОБА_12 .. При цьому, надалі під час проведення огляду місця події слідчим ОСОБА_12 в період часу з 22.33 год. до 22.42 год. ОСОБА_4 дістав з правої кишені своєї куртки ніж в чорному чохлі та передав його співробітникам поліції та згідно протоколу ОМП вилучався вже з рук обвинуваченого.

З пояснень свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_18 та самого обвинуваченого встановлено, що проводився особистий їх огляд та огляд автомобіля. Поняті були залучені вже слідчим та після того як ОСОБА_4 поклав ножа собі до кишені куртки, яка до того на ньому одягнута не була. Так як ніж мав великі розміри і це було літо, то в кишені того одягу, який був на ОСОБА_4 , а саме джинсові шорти, останній би не помістився. З обвинувального акту слідує, що носіння полягало саме в заходженні ножа в носимих речах обвинуваченого, а не в автомобілі. Навіть те, що ОСОБА_4 поклав ножа собі в кишеню куртки не свідчить про його носіння при собі. Такі дії обвинувачений вчинив вже в присутності співробітників поліції на самому місці події, яке зафіксували в протоколі огляду і ніж відразу був у нього вилучений.

При цьому, суд також враховує те, що ОСОБА_4 послідовно як на місці події, так і під час досудового розслідування та в суді надавав пояснення, що цей ніж не є холодною зброєю, а є туристичним і він його придбав у сувенірному магазині, де йому надали виписку з висновку експертного дослідження, що давало йому всі підстави бути в цьому впевненим.

Докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4 , а саме такі як висновки експертів від 28.06.2022 та від 08.08.2022 не містить даних про факт вчинення обвинуваченим злочину за ч. 2 ст. 263 КК України, зокрема, носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу, а лише вказують на приналежність предмету наданого на експертизу до такої зброї.

Поняті ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в судовому засіданні в якості свідків могли підтвердити тільки вилучення ножа у обвинуваченого, але ні факту носіння ним цього предмету при собі у кишенях речей, які були на ньому, ні наявність у нього прямого умислу на це останні не засвідчили.

Щодо наданої копія виписки з висновку експертного дослідження № 2336 від 27.03.2013, відповідно до якої 21.03.2013 в Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, то сторона обвинувачення просила визнати даний документ недопустимим оскільки не встановлено її походження та інститутом не підтверджено проведення експертизи.

Останнє спростовується відповідю в.о. директора Національного наукового центру «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса наданою 29.08.2022 на запит адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої зазначено, що 21.03.2013 в Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, надійшла заява від гр. ОСОБА_17 щодо проведення експертного дослідження. На підставі даної заяви Харківським НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса проведено експертне дослідження за № 2336. Однак, відповісти на питання чи видавався Харківським НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, висновок експертного дослідження № 2336 від 27.03.2013, копія якого була долучена до запиту, не надається за можливе, оскільки згідно з ч. 1 р. 3 п. 71-72 Інструкції з діловодства в науково-дослідних установах судових експертиз Міністерства юстиції України, затвердженої наказом МЮ України від 05.03.2021 за № 870/5, термін зберігання наглядових проваджень (висновків) складає 5 років (а.с.88). Тобто експертною установою не заперечувалося саме проведення такого дослідження, а зазначалося лише про те, що немає можливості надати відповідний висновок через його не збереження.

З досліджуваної виписки, яка надана була обвинуваченим, вбачається, що на малюнку зображений дійсно схожий ніж на той, що був вилучений у нього. Враховуючи зазначене, суд не може повністю відкинути посилання самого обвинуваченого, що він вважав доведеним проведення експертного дослідження саме таких ножів, того ж самого виробника та ті є ж самої марки, що і в нього.

Додатково суд приймає до уваги те, що в рішенні від 11 березня 2019 року Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 761/3407/17 (провадження № 51-1074 ск 19) також врахував наявність висновку експерта Харківським НДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, як обставину, яка додатково давала обвинуваченому підстави не вважати ніж відповідною холодною зброєю.

Також, сторона обвинувачення просила поставитися критично до показань свідка ОСОБА_24 , як такої, що є зацікавленою особою, але пояснення останньої узгоджуються з поясненнями і інших свідків, зокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , а також і ОСОБА_25 , які підтверджували знаходження ножа в салоні автомобіля під одним із сидінь.

Посилання сторони обвинувачення на правозастосувну практику Верховного Суду у справі № 343/2341/19 суд вважає недоречною саме в цьому кримінальному провадженні, оскільки за даним рішенням суду касаційної інстанції встановлено відсутність об`єктивної сторони такого злочину, який передбачений ч. 2 ст. 263 КК України. За даним провадження суд не вважає, що відсутня об`єктивна сторона, оскільки ніж перебував у транспортному засобі під керування обвинуваченого і який знаходився у його користуванні. Суд, в даному випадку акцентує увагу саме на відсутності суб`єктивної сторони цього злочину у діях обвинуваченого.

Отже, стороною обвинувачення у супереч вимогам ст. 93 КПК України не зібрано доказів, які б підтвердили факт носіння іншої холодної зброї ОСОБА_4 , саме за викладених в обвинувальному акті обставин, а так само не надано доказів на підтвердження наявності умислу у обвинуваченого щодо вчинення кримінально караних дій.

Показання обвинуваченого щодо обставин справи не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку проти нього ж, якщо вони не підтверджуються сукупністю інших належних та допустимих доказів, пов`язаних між собою.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості таких доказів як протоколу огляду місця події від 18.06.2022 вважає неспроможними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду). Під час проведення такого огляду, що підтверджується наявним відеозаписом, всім учасникам такої слідчої дії були роз`яснені їх права, зокрема і ОСОБА_4 .. До внесення відомостей в ЄРДР ОСОБА_4 не допитували, підозру не пред`являли. Останній під час судового слідства не заперечував того, що він сам поклав ножа до своєї кишені та видав його співробітникам поліції, що і було зафіксовано в протоколі огляду місця події за участі двох понятих.

Щодо доводів про недопустимість доказу «DVD» диску з відеозаписом, який долучений до матеріалів провадження як речовий доказ з відеозаписом, так як сам запис не є оригіналом відеозапису, суд зазначає наступне.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 року по справі 751/6069/19 визначив, що матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Долучений слідчим до матеріалів провадження в якості речового доказу DVD-R диск з відеозаписом обставин події був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу, похідним від інформації, що зберігається в електронному вигляді, у вигляді файлів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 644/3803/16-к.

ОСОБА_4 не був затриманий, оскільки відносно нього не було таких підстав, які визначені в ч. 1 ст. 208 КК України. При цьому момент затримання визначається в ст. 209 КПК України, а саме особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою. В даному випадку таких обставин в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, що передбачено ст. 25 КПК України.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Таких вимог закону стороною обвинувачення не дотримано.

При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст.374 КПК України.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Суд, безпосередньо дослідивши зібрані під час досудового слідства докази сторони обвинувачення та сторони захисту у їх сукупності, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_4 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний скоїв злочин, який ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована 17.07.1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Нормою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі «Barbera Messegu ahd Iabardo v Spain» від 06.12.1998 р. (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презупціїї невинуватості вимагає, серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитись на користь підсудного.

У відповідності до п.23 Пленуму ВСУ «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справи і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 р. (із змінами), всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібранні у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинна відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких між іншим, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Так, зокрема, згідно з ст. ст. 8, 9, 17 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Пункт 2 статті 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі «Тельфнер проти Австрії» від 20 березня 2001 року та «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08 лютого 1996 року.

Суд враховує, що усталена практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (Рішення ЄСПЛ від 10.07.2001 року у справі «Авшар проти Туреччини» - п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЕСПЛ від 14.08.2008 року у справі «Кобець проти України» - п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Веренцов проти України» - п. 86, «Яллох проти Німеччини»). У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998 p., «Бочаров проти України» Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Пунктом 2 ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому в частині 7 ст. 284 КПК України зазначено, що при виявлені судом під час судового розгляду обставини, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.3 п.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Отже, виходячи з загальних засад кримінального судочинства: верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведення вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження процесуальних прав та обов`язків, якими вони наділені, оцінивши отримані докази у сукупності, суд вважає, що під час судового розгляду прокурором не доведено, що в діянні ОСОБА_4 є склад злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, що є наслідком виправдання останнього у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.373 КПК України.

Потерпілої сторони за даним кримінальним провадження не визначено. Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів визначити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України витрати на залучення експерта необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та виправдати його з підстав недоведеності, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.

Речові докази: ніж з чохлом чорного кольору та первинним пакуванням, що передані на зберігання в спеціальному пакеті № 5485047 до чергової частини ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області - залишити в розпорядженні даного органу.

Процесуальні витрати у розмірі 7808,30 грн. віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1