Дата документу 25.08.2023Справа № 554/4020/23
У Х В А Л А

23 серпня 2023 року слідчий суддя Октябрського районного суд м. Полтави ОСОБА_1 за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001425 від 08 травня 2023 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, розлученого, судимого

09 вересня 1994 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений від покарання на підставі Указу Президента України від 18 серпня 1994 року «Про амністію»;

13 лютого 1995 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку;

20 вересня 1995 року Сумським обласним судом за ч. 3 ст. 141, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 101, ст. ст. 42 і 43 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

03 липня 2002 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 350, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до 5 років і 6 місяців позбавлення волі;

17 липня 2008 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ст. ст. 71 і 81 КК України до 2 років позбавлення волі;

30 березня 2011 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

23 листопада 2012 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 69 КК України до 6 місяців арешту;

20 квітня 2015 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

03 лютого 2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 128, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до 3 років і 1 місяця позбавлення волі;

13 лютого 2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

27 січня 2021 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 153, ч. 1 ст. 122 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло вищезазначене клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідність в чому аргументована наступним.

СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001425 від 08 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що 08 травня 2023 року, близько 14 години, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували в АДРЕСА_2 , де разом вживали алкогольні напої.

Під час цього між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виникла сварка через відмову останньої вступити з ним в статеві стосунки, після чого ОСОБА_5 почав виганяти її, хапаючи за одяг та виштовхуючи з квартири. Будучи роздратованим сваркою з ОСОБА_8 та її відмовою відразу залишити квартиру, ОСОБА_5 штовхнув останню, від чого вона впала на підлогу в коридорі квартири.

В подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, ногами наніс ОСОБА_8 , не менше чотирьох ударів в ділянку тулубу справа та зліва, а також невстановленим в ході розслідування гострим чи затонченим предметом поріз в ділянку шиї. Після чого, взяв потерпілу, яка лежала на підлозі, за ноги та стягнув її по сходах з 4 до 1 поверху під`їзду.

Внаслідок вищевказаного фізичного насильства ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості можливо розділити на декілька груп:

до першої групи відносяться: переломи ребер зліва з саднами шкіри грудної клітини, які в подальшому ускладнились лівобічним посттравматичним гемопневмотораксом, по ступеню тяжкості оцінюються лише в своїй сукупності та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя;

до другої групи відносяться: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку та параорбітальна гематома, які по ступеню тяжкості оцінюються лише в своїй сукупності та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

до третьої групи відноситься: різана рана шиї з пошкодженням м`яких тканин, яка кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я.

В ході досудового розслідування кримінального провадження 23 серпня 2023 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, яке було складене 17 серпня 2023 року.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання в повному обсязі та просила його задовольнити. На підтвердження обґрунтованості висунутої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, надала суду:

рапорт ст. інспектора-чергового Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 від 08 травня 2023 року (а. с. 7 - 8) про надходження повідомлення про спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень;

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08 травня 2023 року (а. с. 9), згідно якої ОСОБА_8 заявила, що 08 травня 2023 року в АДРЕСА_2 ОСОБА_5 наніс їй тілесні ушкодження по всьому тілу;

протокол огляду від 08 травня 2023 року (а. с. 10 - 12), проведеного в під`їзді № 6 буд. АДРЕСА_2 , в ході якого встановлено, що з 1 по 4 поверх вказаного під`їзду маються сліди речовини бурого кольору (надалі РБК), які ведуть до кв. № 93 на 4 поверсі. Вказані сліди характерні для утворення внаслідок волочіння згори до низу. В ході огляду вилучено змиви РБК;

протокол обшуку від 08 травня 2023 року (а. с. 13 - 15), яким зафіксовано, що в приміщенні квартири АДРЕСА_2 виявлено та вилучено виявлено та вилучено простирадло білого кольору зі слідами РБК, рушник блакитного кольору зі слідами РБК, полімерна пляшка об`ємом 0,5 л, змив РБК з дверей, змив РБК з підлоги, виріз з шпалер з РБК, простирадло з візерунками з РБК, виріз з простирадла з РБК, два вирізи з подушок з РБК, штани спортивні темно - синього кольору, капці гумові чорного кольору зі слідами РБК;

протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 13 травня 2023 року (а. с. 16 - 18) та протокол додаткового допиту останньої від 15 червня 2023 року (а. с. 19 - 21), зі змісту яких остання повідомила, що 08 травня 2023 року вона вранці прийшла до своєї подруги ОСОБА_7 , яка проживала разом з ОСОБА_5 в АДРЕСА_2 . В цей час вдома були ОСОБА_7 та її співмешканець ОСОБА_5 . Вона з підозрюваним почали вживати алкогольні напої. Через деякий час ОСОБА_7 пішла до кімнати, щоб прилягти, так як погано себе почувала, а ОСОБА_5 пішов до іншої кімнати, де вживав наркотичні засоби. Через деякий час він покликав потерпілу та запропонував їй вступити в статеві стосунки. На вказану пропозицію потерпіла відмовила. Останній став агресивним та потім сказав, що він пожартував і вони пішли на кухню для подальшого вживання алкогольних напоїв. В подальшому, вона вирішила прилягти відпочити, оскільки в неї запаморочилось в голові. Прокинулась вона від того, що ОСОБА_5 смикав її одяг та хотів роздягнути. Далі він почав кричати, щоб вона йшла з квартири та став виганяти її. Він почав хапати її за одяг та виштовхувати в коридор, де різко рукою штовхнув, від чого вона впала на спину, а підозрюваний почав наносити удари ногами в область ребер справа та зліва. Після цього ОСОБА_5 відкрив вхідні двері квартири, вхопив її руками за ноги в ділянці стоп та потягнув з квартири по сходах до низу з 4 по перший поверх. Біля виходу з під`їзду підозрюваний підняв її силою ривка за одяг, вивів з під`їзду та покинув на вулиці біля огорожі. Повідомила, що вона була в крові, так як ОСОБА_5 травмував їй шию чимось гострим;

протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 08 травня 2023 року (а. с. 22 - 23), згідно якого остання повідомила, що 08 травня 2023 року, близько 14 год 10 хв, вона проходила повз буд. АДРЕСА_2 та побачила жінку, яка прохала викликати карету швидкої медичної допомоги. Жінка повідомила, що її побили, обличчя та одяг останньої були в крові;

протокол огляду від 13 травня 2023 року (а. с. 24), відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_8 вилучено одяг, в якому вона перебувала 08 травня 2023 року;

протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 15 травня 2023 року (а. с. 25 - 26), який являється співмешканцем ОСОБА_8 , та повідомив, що 08 травня 2023 року, остання пішла до своєї знайомої ОСОБА_7 , будь-яких тілесних ушкоджень на останній не було. Близько 14 години, йому зателефонували та повідомили, що ОСОБА_8 забрала карета швидкої медичної допомоги. В подальшому, потерпіла повідомила, що її побив ОСОБА_5 ;

протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 08 серпня 2023 року (а. с. 27 - 28), мешканця та власника квартири АДРЕСА_2 , який повідомив, що 08 березня 2023 року до нього звернулась ОСОБА_7 , з якою до цього вони періодично разом проживали, та попросилась пожити деякий час. Він погодився, але ОСОБА_7 привела ОСОБА_5 , повідомивши, що останній являється її троюрідним братом і наразі йому немає де жити, так як він переселенець з м. Суми. Вказав, що ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями та вживав наркотичні засоби - «коноплю», після чого поводив себе не адекватно. Отсанній неодноразово будучи в стані сп`яніння бив ОСОБА_7 в груди та живіт. Повідомив, що ОСОБА_5 неодноразово бив і його, у зв`язку з чим він пішов жити на вулицю. До квартири повернувся, коли дізнався від знайомих що ОСОБА_5 з ОСОБА_7 висилилися в кінці весни - на початку літа. Про те, що ОСОБА_8 побив ОСОБА_5 в нього вдома дізнався вже згодом, після повернення додому;

протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 15 травня 2023 року (а. с. 29 - 30), сусідки ОСОБА_12 , яка повідомила, що від початку війни у ОСОБА_12 посилився ОСОБА_5 . Спочатку він вів себе ввічливо з сусідами, а потім став проживати разом з ОСОБА_7 , вони зловживати спиртними напоями, вели себе грубо та агресивно;

протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 15 травня 2023 року (а. с. 31 - 32), сусідки ОСОБА_12 , зі змісту якого слідує, що 08 травня 2023 року, коли вона поверталася з аптеки додому, то у під`їзді бачила сліди крові;

висновок судово-медичної експертизи № 675 (а. с. 33 - 34), згідно якого у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження трьох груп:

до першої групи відносяться: переломи ребер зліва з саднами шкіри грудної клітини, які в подальшому ускладнились лівобічним посттравматичним гемопневмотораксом, по ступеню тяжкості оцінюються лише в своїй сукупності та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя;

до другої групи відносяться: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку та параорбітальна гематома, які по ступеню тяжкості оцінюються лише в своїй сукупності та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

до третьої групи відноситься: різана рана шиї з пошкодженням м`яких тканин, яка оцінюється, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров?я;

матеріали, які характеризують особу підозрюваного.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що до інкримінованого йому кримінального правопорушення він не причетний, а потерпіла та названі свідки, на показання яких посилається прокурор, його обмовили. Ствердив також про те, що будь-яких дій задля ухилення від суду він не вчиняв та не з`являвся в судові засідання виключно з підстави неповідомлення його про необхідність явки до суду.

Захисник підтримав думку підозрюваного та просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи таку позицію тим, що висунута ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України є необґрунтованою, а наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, недоведеною. Зокрема, вказав, що підозрюваний від суду не переховувався, а лише не був повідомлений про необхідність явки в судове засідання у визначений час. Ствердив, що останній навпаки з`явився 08 червня 2023 року до військкомату за відповідною повісткою, що на його думку, нівелює наявність названого ризику. Крім того, зазначив, що будь-якого впливу на потерпілу та свідків підозрюваний не вчиняв і перешкоджати кримінальному провадження наміру він не має.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2023 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

23 серпня 2023 року о 07 год 50 хв ОСОБА_5 був затриманий за ухвалою суду.

Встановлено, що 23 серпня 2023 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України від 17 серпня 2023 року.

Виходячи зі змісту заперечень сторони захисту щодо необґрунтованості висунутої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого злочину, проаналізувавши надані прокурором докази, слідчий суддя вважає, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Така позиція узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», в яких наголошено на тому, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об?єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтованої підозри» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред?явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов?язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Таким чином, при вирішенні питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчим суддею перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

З приводу тверджень підозрюваного щодо його обмови потерпілою та свідками, слідчий суддя зазначає, що такі заперечення стосуються фактично допустимості доказів та остаточної винуватості або невинуватості підозрюваного, що по своїй суті виходить за межі повноважень слідчого судді при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, так як належна оцінка наданим стороною обвинувачення доказам надається судом при розгляді справи по суті.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, не є очевидно необґрунтованими.

За таких обставин, не вирішуючи питання про доведеність вини підозрюваного в інкримінованому злочині, та правильність кваліфікації його дій, виходячи з наданих суду стороною обвинувачення матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування запобіжного заходу, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, суд вважає, що прокурором доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання за вчинене підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому суд враховує також і те, що ухвалою Сумського апеляційного суду від 05 січня 2023 року оголошений розшук підозрюваного, а в судові засідання до Ковпаківського районного суду м. Суми для розгляду кримінального провадження щодо нього, систематично не з`являється, в зв`язку з чим відповідними ухвалами суду для забезпечення його явки застосовано примусовий привід.

Твердження підозрюваного про його необізнаність в необхідності з`явитися в судове засідання до Сумського апеляційного суду не приймаються до уваги суду, так як зі змісту ухвали Сумського апеляційного суду від 05 січня 2023 року (а. с. 43) слідує, що в судові засідання, призначені на 29 жовтня 2021 року, 14 лютого, 13 травня, 31 жовтня 2022 року та 05 січня 2023 року ОСОБА_5 викликався у встановленому законом порядку, але в жодному випадку до суду не з`являвся. Ухвала суду від 31 жовтня 2022 року про його привід не виконана. Це ж слідує і зі змісту відповідних ухвал Ковпаківського районного суду м. Суми (а. с. 44 - 46).

Кожна окремо з вищезазначених обставин не є вирішальною при оцінці наявності ризику переховування ОСОБА_5 , однак у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження, зважаючи, що останній вже вдавався до дій, які свідчили про його ухилення від суду, дає підстави стверджувати про наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду на даному етапі кримінального провадження і в майбутньому.

Посилання захисника підозрюваного про явку 08 червня 2023 року ОСОБА_5 до військкомату за відповідною повісткою та його намір вступити на службу до лав Збройних сил України не спростовують висновків суду та жодним чином не нівелюють наявність ризику його переховування від органів досудового розслідування та суду з вищеозначених підстав.

Судом також приймаються до уваги твердження прокурора про наявність ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, внаслідок чого останні можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань, зважаючи й на те, що підозрюваний вважає, що в даному випадку має місце факт його обмови названими особами, що свідчить про реальну можливість вчинення ним дій щодо впливу на цих осіб; вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на характеристику його особи, який раніше засуджувався за вчинення умисних злочинів, судимість за які не погашена у встановленому законом порядку і наразі Сумським апеляційним судом та Ковпаківським районним судом м. Суми здійснюється розгляд кримінальних проваджень щодо нього, а також ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом неявки або несвоєчасної явки до органу досудового розслідування та суду і вчиненням дій задля перешкоджання явки потерпілої чи свідків до органу досудового розслідування.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

Беручи до уваги сукупність наведених фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним відповідних процесуальних обов`язків і не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Такі обставини, на думку суду, є істотними й такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зокрема, особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому підлягає постійному візуальному контролю; особиста порука не може бути застосована, так як на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 ; заставу неможливо застосувати, так як до слідчого чи прокурора не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків, а також приймаючи до уваги те, що він перебуває в розшуку в іншому кримінальному провадженню, є внутрішньо переміщеною особою та може змінювати місце свого мешкання.

Так, слідчим суддею перевірялися обставини, названі стороною захисту, як ті, що, на їх думку зумовлюють необхідність у відмові в задоволенні клопотання слідчого й створюють можливість не застосовувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак, слідчий суддя приходить до переконання, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не запезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання вищенаведеним ризикам. Вищевикладені посилання сторони захисту не можуть бути мотивами та підставами для відмови в задоволенні клопотання слідчого, оскільки вони не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків і не спростовують висновків суду в цій частині, а тому слідчий суддя з наведених вище підстав приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При цьому, суд враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 07 год 50 хв 23 серпня 2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 21 жовтня 2023 року, 07 год 50 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 25 серпня 2023 року о 09 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1