Номер провадження: 11-кп/813/1327/23
Справа № 522/9475/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 на вирок Приморського райсуду м. Одеси від 16.03.2023 у к/п №0000737 від 09.07.2022 відносно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Сумській обл., громадянина України, з середньою освітою, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Херсон, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

- 21.12.2021 Цюрупинським райсудом Херсонської обл. за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці, звільнений 16.03.2022 по відбуттю строку покарання;

-обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк тримання ОСОБА_9 під час кримінального провадження в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період часу з 10.07.2022 по день вступу вироку в законну силу.

Також, зазначеним вироком ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк тримання ОСОБА_10 під час кримінального провадження в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період часу з 10.07.2022 по день вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід обвинуваченом до набрання вироком законної сили визначено залишити у виді тримання під вартою.

Вирішено питання щодо речових доказів.

В подальшому, ухвалою Приморського райсуду м. Одеси від 07.04.2023 було виправлено описку у зазначеному вироку від 16.03.2023 та визначено, що датою затримання ОСОБА_9 - є 09.07.2022.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, 09.07.2022 приблизно о 15 год. ОСОБА_10 , разом з ОСОБА_9 , завідомо знаючи, що на території України впроваджено воєнний стан відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-1Х (зі відповідними змінами), знаходилися в приміщенні аптеки «Подорожник», яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 56, де придбали етиловий спирт і направилися в напрямку виходу. Після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 помітили валізу чорного кольору, яка знаходилася у правому куті від виходу з приміщення вказаної аптеки, яка належна потерпілій ОСОБА_11 . В цей час, у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 раптово виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання вони визначили валізу чорного кольору.

Приступивши до реалізації свого наміру, діючи за попередньою змовою ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_9 підійшли до валізи, яка належить потерпілій ОСОБА_11 , та скориставшись тим, що їх дії непомічені та носять таємний характер, розуміючи протиправність своїх дій, а також бажаючи їх настання, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 таємно викрали валізу чорного кольору, вартістю 500 гривень, в якій знаходилися грошові кошти у сумі 1000 грн., особисті речі потерпілої, які матеріальної цінності для потерпілої не мають.

Виконавши всі дії, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, місце вчинення кримінального правопорушення залишили, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 завдали потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 вказує на те, що не згоден з оскаржуваним вироком, оскільки при розгляді справи в суді 1-ої інстанції були порушені його процесуальні права, у судовому засіданні була відсутня потерпіла, його захисник наполягав на тому, щоб він обмовив себе та ОСОБА_10 . За таких обставин, ОСОБА_9 просить переглянути його справу та призначити йому захисника.

Орім того, на вказаний вирок захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого з таких підстав:

- як вбачається із журналу судового засідання ОСОБА_10 повністю визнав свою вину та не заперечував, що взяв сумку в аптеці оскільки вона нікому не належала;

- суд 1-ої інстанції не врахував належним чином щире каяття обвинуваченого, визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину та відсутність претензій з боку потерпілого;

За таких обставив, захисник ОСОБА_8 просить вирок Приморського райсуду м. Одеси від 16.03.2023 змінити в частині призначеного покарання та на підставі ст.ст. 69, 75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки.

В судовому засіданні апеляційного суду захисники та обвинувачений ОСОБА_9 підтримали апеляційні скарги сторони захисту у повному обсязі та просили її задовольнити, натомість прокурор заперечувала проти їх задоволення та просила залишити оскаржуваний вирок без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону відповідає.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Так, як вбачається із оскаржуваного вироку, у судовому засіданні суду 1-ої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість у скоєні вказаного злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, не визнав, пояснивши, що того дня він випадково зустрів раніше не знайомого ОСОБА_10 на ринку «Привоз» у м. Одесі, де вони розпивали спиртні напої. Згодом вони пішли в аптеку, в якій ОСОБА_10 мав намір придбати етиловий спирт. Він пообіцяв йому добавити коштів, оскільки у останнього не вистачало, а тому був з ним поруч. Придбавши спирт, під час виходу із приміщення торгової зали аптеки, ОСОБА_10 помітив валізу, яка стояла без нагляду, після чого сам узяв її та поніс із собою. Він у крадіжці не приймав участі. Після виходу із аптеки пішов на Куликове поле, де його невдовзі безпідставно затримали.

Водночас, не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд 1-ої інстанції, обґрунтовуючи доведеність винуватості обвинуваченого, послався на досліджені ним докази, а саме на:

-показання свідка ОСОБА_12 який пояснив суду, що раніше не був знайомий із потерпілою та обвинуваченими, працює інспектором у відділі охорони адмінбудинків центру забезпечення ГУНП в Одеській області. 09.07.2022 у нього був вихідний день. Приблизно по обіді його напарник запропонував надати допомогу знайомій ОСОБА_11 , у якої невстановлені особи вкрали валізу з особистими речами. Того дня вона мала їхати за кордон. Він погодився, вони переглянули відеозапис з камер спостереження і розпочали пошук злочинців. На Куликовому полі в кущах під забором, ближче до залізничного вокзалу, виявили ОСОБА_9 , якого впізнали за одягом і зовнішніми ознаками. Затримали його та викликали поліцію за номером 102. На місце прибула слідчо-оперативна група. ОСОБА_9 розповів, що речі з валізи потерпілої вони перебрали, частину викинули на смітник біля ресторану «Макдональдс», а іншу частину ОСОБА_10 поніс продавати на ринок «Привоз». В баку для сміття «Альтфатер» біля ресторану «Макдональдс» вони дійсно знайшли речі, які впізнала потерпіла. Через деякий час ОСОБА_10 затримали на ринку «Привоз», решту вкрадених речей він встиг продати. ОСОБА_9 спочатку не хотів розповідати де знаходиться ОСОБА_10 , утім змінив свою позицію, коли почув про наявність відеозапису з камер відеоспостереження та все розповів. Свідок вважає, що обвинувачені вчинили крадіжку за попередньою змовою, про що свідчить їх поведінка та пояснення, які надав ОСОБА_9 після його викриття.

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.07.2022, згідно із яким ОСОБА_11 просила вжити заходи правового характеру до двох невідомих осіб, які в період часу з 15 години до 15.30 09.07.2022 таємно викрали валізу з речами та грошовими коштами у розмірі 1000 гривень у приміщенні аптеки «Подорожник», яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 56, у той час, коли вона відійшла від валізи.

- протокол огляду місця події від 09.07.2022 та таблицею ілюстрацій до нього, в ході якого в присутності двох понятих слідчим оглянуто приміщенні аптеки «Подорожник», яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 56.

- протокол огляду місця події від 09.07.2022 та таблицю ілюстрацій до нього, в ході якого в присутності двох понятих слідчим оглянуто ділянку місцевості поряд з рестораном «Макдональдс», за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 17б. Поруч знаходився сміттєвий бак зеленого кольору. В ході огляду смітнику в ньому виявлено речі потерпілої ОСОБА_11

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімки від 09.07.2022, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_10 , а саме особу під №2, яка знаходилася 09.07.2022 о 15 год. разом із іншим чоловіком, в приміщенні аптеки «Подорожник», за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 56, і якого зафіксували камери відеоспостереження, який таємно викрав валізу чорного кольору.

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімки від 09.07.2022, згідно якого свідок ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_9 , а саме особу під №2, яка знаходилася 09.07.2022 о 15 год. разом із іншим чоловіком, в приміщенні аптеки «Подорожник», за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 56, і якого зафіксували камери відеоспостереження, який таємно викрав валізу, належну її подрузі.

- протокол затримання від 10.07.2022, згідно якого ОСОБА_10 затримано 09.07.2022 о 17 год. 50 хв. за адресою: м. Одеса, ринок «Привоз».

- протокол затримання від 10.07.2022 згідно якого ОСОБА_9 затримано 09.07.2022 о 17 год. 30 хв. за адресою: м. Одеса, Куликове поле.

- протокол огляду предметів від 10.07.2022, в ході якого оглянуто одяг, належний ОСОБА_11 ;

- зберігальна розписка від потерпілої ОСОБА_11 , яка отримала від слідчого свої речі, викрадені з приміщеня аптеки «Подорожник» за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська,56, для зберігання;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімки від 15.07.2022 згідно якого свідок ОСОБА_14 за загальними ознаками впізнав ОСОБА_9 , а саме особу під №1, яка знаходилася 09.07.2022 о 15 год. разом із іншим чоловіком в приміщенні аптеки «Подорожник», за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 56, якого видно на записах з камер відеоспостереження, який таємно викрав валізу потерпілої та в подальшому був затриманий.

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімки від 15.07.2022, згідно якого свідок ОСОБА_12 за загальними ознаками впізнав ОСОБА_9 , а саме особу під №4, яка знаходилася 09.07.2022 о 15 год. разом із іншим чоловіком, в приміщенні аптеки «Подорожник», за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 56, якого видно на записах з камер відеоспостереження, який таємно викрав валізу потерпілої та в подальшому був затриманий.

- протокол огляду предмету та відтворення відеозапису від 12.07.2022, згідно якого предметом огляду є диск формату DVD-R. На вказаному диску знаходяться відеозаписи з камер спостереження, при відкритті першого відеофайлу, датованого позначкою: 07.09.2022 15:17:55, виявлено відео з камери відеоспостереження, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 56, з аптеки «Подорожник», на якому знаходяться дві особи чоловічої статті, Особою №1 являється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одягнений у спортивну кофту чорного кольору з білими вставками, на голові наявні сонцезахисні окуляри чорного кольору, та особа №2, якою являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який одягнений у футболку фіолетового кольору та штани темного кольору, які мали на меті придбати етиловий спирт, і направилися в напрямку виходу. Після чого, ОСОБА_10 помітив валізу чорного кольору, яка знаходилася біля виходу з вищевказаної аптеки, яка належна потерпілій ОСОБА_11 . ОСОБА_10 взяв валізу, після чого разом із ОСОБА_15 залишив приміщення аптеки.

При відкритті 2-ого відеофайлу, датованого позначкою: 07.09.2022 15:17:55, виявлено приміщення аптеки «Подорожник», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 56, в якому знаходяться дві особи чоловічої статті, Особою № 1 являється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одягнений у спортивну кофту чорного кольору з білими вставками, на голові наявні сонцезахисні окуляри чорного кольору, та особа № 2, якою являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який одягнений у футболку фіолетового кольору та штани темного кольору, які мали на меті придбати етиловий спирт, і направилися напрямку виходу. Після чого, ОСОБА_10 помітив валізу чорного кольору, яка знаходилася біля виходу з вищевказаної аптеки, яка належна потерпілій ОСОБА_11 .. ОСОБА_10 взяв валізу, після чого разом із ОСОБА_15 залишив приміщення аптеки;

- протокол огляду предмету та відтворення відеозапису від 20.07.2022, згідно якого предметом огляду є диск формату DVD-R, на якому виявлено відео з камери спостереження системи «Безпечне місто», на екрані, під час відображення у верхньому правому куті розташований напис: «09-07-2022 15:18:00» зображено проїзну частину, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська кут вул. Лейтенанта Шмідта. При відкритті даного відеофайлу на екрані зображено дві особи чоловічої статті, Особа № І являється ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одягнений у спортивну кофту чорного кольору з білими вставками, на голові наявні сонцезахисні окуляри чорного кольору, та особа №2, являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який одягнений у футболку фіолетового кольору та штани темного кольору, які направляються в сторону McDonald's разом з валізою темного кольору. При перегляді вказаного відео у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив, що на відео зафіксований він, хто друга особа - не пам`ятає. Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував наявність його особи на останньому відеозапису. При відкритті другого файлу виявлено відео з камери спостереження системи «Безпечне місто», на екрані, під час відображення у верхньому правому куті розташований напис: «09-07-2022 15:18:00» зображено проїзну частину, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська кут вул. Лейтенанта Шмідта. При відкриті даного відео файлу на екрані зображено дві особи чоловічої статті, Особа № І являється ОСОБА_10 , одягнений у спортивну кофту чорного кольору з білими вставками, на голові наявні сонцезахисні окуляри чорного кольору, та особа №2, являється ОСОБА_9 , який одягнений у футболку фіолетового кольору та штани темного кольору, які направляються в сторону ресторану McDonald's, разом з валізою темного кольору.

При перегляді вказаного відео в судовому засіданні обидва обвинувачених підтвердили, що на відео зафіксовані вони.

Враховуючи викладене, суд 1-ої інстанції, за результатами дослідження та оцінки вищезазначених доказів, дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена в ході судового розгляду та кваліфікував його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, на переконання апеляційного суду, суд 1-ої інстанції, на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження вищезазначених доказів, відповідно до вимог ст. 94 КПК України доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 відносно того, що захисник в суді і-ої інстанції наполягав на тому, щоб він обмовив себе та ОСОБА_10 апеляційний суд оцінює критично та вважає їх способом уникнення відповідальності за вчинений злочин, оскільки такі доводи не підтверджуються будь-якими доказами.

Окрім того, на стадії апеляційного розгляду обвинуваченому було призначено адвоката для захисту його прав.

Та обставина, що у судовому засіданні не була присутня потерпіла, жодним чином не свідчить про порушення прав обвинуваченого та вимог КПК України. Так, в матеріалах провадження міститься заява потерпілої ОСОБА_11 , в якій вона просить проводити судові засідання за її відсутності.

Водночас, як вбачається із журналу судового засідання від 15.03.2023 судом за погодженням із учасниками судового розгляду було вирішено не допитувати потерпілу.

Враховуючи викладене апеляційний суд приходить висновку про те, що суд 1-ої інстанції дав належну правову оцінку всім доказам у кримінальному провадженні, не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку та системності, і вважає, що вони в своїй сукупності взаємодоповнюють один одного і були достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні щодо винуватості ОСОБА_9 ..

Надаючи оцінку доводам захисника ОСОБА_8 відносно надто суворого покарання призначеного обвинуваченому, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частина 2 ст. 50 КК України встановлює, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення і усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 судом 1-ої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину та відомості про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий зокрема за вчинення злочинів проти власності, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Апеляційний суд зауважує, що норми закону України про кримінальну відповідальність наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи захисника відносно широкого каяття обвинуваченого ОСОБА_10 з таких підстав.

У постанові від 06.09.2022 Другої судової палати ККС у складі ВС по справі №397/92/15-кзазначено, що щире каяття характеризує ставлення особи до вчиненого правопорушення та проявляється в тому, що вона визнає свою вину, щиро жалкує про вчинене, бажає виправити ситуацію, що склалася, дає правдиві показання, негативно оцінює кримінальне правопорушення та засуджує свою поведінку. При цьому щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Однак саме по собі щире каяття є лише пом`якшуючою покарання обставиною, а не підставою, яка обов`язково тягне за собою звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Колегія суддів враховує, що у судовому засіданні суду 1-ої інстанції обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину частково, що свідчить про відсутність щирого каяття.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання добровільної допомоги органам досудового розслідування будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття співучасників, надання допомоги в їх затриманні, добровільна видача знарядь та засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом або ж допомога у розшуку цього майна.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з правовою позицією суду касаційноі інстанції, яка викладена у постанові колегії Другої судової палати ККС ВС від 06.09.2022 у справі №397/92/15-к).

З матеріалів провадження не вбачається відомостей на підтвердження того, що обвинуваченим ОСОБА_10 були вчинені дії, спрямовані на активне сприяння розкриттю злочину.

Водночас, відсутність претензій з боку потерпілої не є безумовною підставою для призначення менш суворого покарання.

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що судом 1-ої інстанції було призначено обвинуваченому ОСОБА_10 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті, та вважає, що відсутні правові підстави для застосування ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні йому покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскарженого вироку, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту та зміни або скасування законного та обґрунтованого вироку суду 1-ої інстанції.

Відповідно до п. 1) ч.1 ст. 407 КПК України за насідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції апеляційний суд має право залишити або ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Вирок Приморського райсуду м. Одеси від 16.03.2023, яким ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винуватимиу вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили, а засудженими, які утримується під вартою, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3