Провадження № 1-кп/752/1432/23
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

15 травня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000229, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ, Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч.4 ст. 358; ч.2 ст. 209 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представників потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

До Голосіївського районного суду м. Києва, після визначення підсудності Київським апеляційним судом, передано обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.4 ст. 358; ч.2 ст. 209 КК України.

Прокурор відмітила, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і його слід призначити до судового розгляду.

Зазначену позицію підтримав представник потерпілого.

Захисник звернувся з письмовим клопотанням про закриття провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки обвинувальний акт направлений до суду за межами строку досудового розслідування.

Обвинувачений підтримав захисника.

Прокурор та представник потерпілого відмітили, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки його доводи не ґрунтуються на вимогах процесуального законодавства, і обвинувальний акт слід призначити до судового розгляду, а підстав для закриття немає.

Суд, вислухавши сторони та інших учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вичерпний перелік обставин, які зазначаються у змісті обвинувального акта, відмічено в ст. 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

3. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

4. До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначених в ст. 7 КПК України, зокрема, засадам змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та безпосередності дослідження показань, речей і документів.

Так, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими Кодексом та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В той же час, як видно з формулювання обвинувачення, в ньому є детальне посилання на докази сторони обвинувачення, які ще не були надані і не досліджувалися судом безпосередньо, зокрема на висновок судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/111-20/55591-БТ, експертизи № 158, висновок експертизи № 191, з зазначенням результатів експертних досліджень.

Тобто, обвинувальний акт містить посилання на докази винності обвинуваченого, які ще не були предметом судового дослідження та оцінки, що, є недопустимим, оскільки, як вважає суд, посилання на докази в обвинувальному акті та розкриття сутності доказів стороною обвинувачення до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, фактично ставить вже на цій стадії провадження сторону захисту у нерівноправне у зрівнянні зі стороною обвинувачення становище та утворює дисбаланс між правами обвинувачення та захисту.

Зазначені обставини суперечать принципам верховенства права й неупередженості суду, безпосередності дослідження ним доказів, що закріплено у ст. ст. 7,8,22,23 КПК України, практиці Європейського суду з прав людини, яка у відповідності до вимог ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України, підлягає обов`язковому застосуванню

Так, Європейський суд з прав людини в п. 87 рішенні по справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року (статус остаточного набрало 06.12.2005 року), в якій були встановлені порушення статті 6 Конвенції визначив, що принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу. Крім того, принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєве більш невигідне становище порівняно з іншою стороною.

Вказане порушення та невідповідність вимогам процесуального законодавства в обвинувальному акті під час підготовчого засідання виправити не вбачається можливим, так само, як і не можливим є те, щоб продовжувати судовий розгляд, а тому, обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення недоліків.

Крім того, в обвинувальному акті (аркуш 8 обвинувального акта) є посилання, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст. 190 КК України, - набуття та розпорядження майном, в великих розмірах, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинення правочину з таким майном, вчинення дій, спрямованих на приховання, маскування походження такого майна якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо, повністю одержано злочинним шляхом, хоча це диспозиція ст. 209 КК України.

Оскільки суд приймає рішення повернути обвинувальний акт для усунення недоліків, клопотання адвоката про закриття кримінального провадження долучається до обвинувального акта без прийняття процесуального рішення за ним.

Керуючись ст. ст. 7,8,22,23,314 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000229, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч.4 ст. 358; ч.2 ст. 209 КК України, повернути прокурору Солом`янської окружної прокуратури м. Києва для усунення недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1