Номер провадження 1-кп/754/509/23
Вирок

Іменем України

24 квітня 2023 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0002797 від 19.10.2021 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганда, Республіки Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 30.11.1989 року вироком Жовтневого районного суду м. Києва за ч.1 ст. 140, ст. 17, ч.2 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з конфіскацією майна. Звільнений 27.02.1991 року умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 10 днів;

2) 24.09.1992 року вироком Залізничного районного суду м. Києва за ч.3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з конфіскацією майна. Звільнений 03.06.1995 року по відбуттю строку покарання;

3) 28.09.1995 року вироком Старокиївського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

4) 10.02.1998 року вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч.1 ст. 183-3, ст. 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці. Звільнений 16.02.2000 року по відбуттю строку покарання;

5) 01.09.2000 року вироком Старокиївського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 17, ч.3 ст. 81 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з конфіскацією майна;

6) 07.06.2002 року вироком Роменського районного суду Сумської області за ст. 391, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці; 7) 23.07.2003 року вироком Харківського районного суду Харківської області за ст. 391, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців 28 днів, який 18.11.2003 року ухвалою Апеляційного суду Харківської області змінено та на підставі ст. 69 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців 27 днів. Звільнений 14.02.2007 року по відбуттю строку покарання;

8) 05.07.2007 року вироком Подільського районного суду м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 25.02.2011 року по відбуттю строку покарання;

9) 22.06.2012 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 22.09.2014 року по відбуттю строку покарання;

10) 18.05.2016 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Звільнений 28.03.2017 року по відбуттю строку покарання;

11) 18.04.2018 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 3 місяці. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

12) 20.06.2018 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 6 місяців. Звільнений 10.06.2019 року по відбуттю строку арешту;

13) 17.10.2018 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком 6 місяців. В силу ч.5 ст. 72 КК України зараховано с 10.07.2018 року по 12.07.2018 року;

14) 01.02.2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва направлений обвинувальний акт за ч.2 ст. 185 КК України;

15) 12.02.2021 року до Печерського районного суду м. Києва направлений обвинувальний акт за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України;

16) 30.04.2021 року до Голосіївського районного суду м. Києва направлений обвинувальний акт за ч.3 ст. 185 КК України;

17) 31.05.2021 року до Подільського районного суду м. Києва направлений обвинувальний акт за ч.2 ст. 185 КК України;

18) 18.06.2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва направлений обвинувальний акт за ч.3 ст. 185 КК України;

19) 16.07.2021 року до Голосіївського районного суду м. Києва направлений обвинувальний акт за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України;

20) 30.08.2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва направлений обвинувальний акт за ч.3 ст. 185 КК України;

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката-захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 13.10.2021 року приблизно о 17 годині 30 хвилин знаходився в приміщенні магазину ТРЦ «Проспект», що за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1-В, де побачив студію «Експрес-Манікюр» без співробітника після чого у нього виник умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії є таємними для оточуючих, скориставшись тим, що співробітник вийшов за межі студії «Експрес-Манікюр», ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу зайшов до приміщення вказаної студії, звідки з шухляди викрав грошові кошти в сумі 1 700 гривень.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , утримуючи викрадені гроші при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1700 гривень

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, щиро розкаявся і підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, та його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає - щире каяття.

Обставиною, що обтяжує його покарання обвинуваченого, суд визнає - рецидив злочину.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, санкцією ч.2 ст. 185 КК України передбачено покарання арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до встановлених обставин, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке за класифікацією, визначеною ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до даних про особу обвинуваченого, ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується посередньо, після звільнення з місць позбавлення волі, через короткий проміжок часу знов вчинив корисливий злочин, що свідчить про стійку кримінальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 ..

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.

Незважаючи на визнання своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні та щирому каятті, суд не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком, оскільки останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності. Однак заходи кримінальної репресії не призвели до позитивних змін в його особистості і не створили у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки, а відтак, виявилися недостатніми, оскільки не сприяли виправленню ОСОБА_5 , який продовжив вчиняти умисні корисливі кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 118 КПК України відсутні.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази, а саме носій інформації DVD-R диск з файлами запису з камер відео спостереження з острівка «Експрес манікюр», що по вул. Г.Хоткевича, 1-В, в м. Києві від 13.10.2021 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 26.10.2021 року.

Речові докази: носій інформації DVD-R диск з файлами запису з камер відео спостереження з острівка «Експрес манікюр», що по вул. Г.Хоткевича, 1-В, в м. Києві від 13.10.2021 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1