Справа №333/4837/23
Провадження №1-кс/333/1854/23
УХВАЛА

Іменем України

29 червня 2023 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000081від 24.01.2023 р. та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Нове Поле, Михайлівського району Запорізької області, освіта неповна середня, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000081 від 24.01.2023 р. відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що відповідно до наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2022 № 179 солдата ОСОБА_6 призначено на посаду водія 1 протитанкового відділення протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 і він вважається таким, що справи і посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_8 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_8 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_6 , 12.01.2023, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, самовільно залишив місце служби, яке знаходилося поблизу АДРЕСА_3 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 09.05.2023, а саме до моменту з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, 12.01.2023 солдат ОСОБА_6 , в умовах воєнного стану, маючи на меті тимчасове ухилення від проходження військової служби, умисно, самовільно залишив місце служби та до моменту його з`явлення до правоохоронного органу, а саме до 09.05.2023 обов`язки військової служби не виконував, до місця несення служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) з відпустки до місця служби без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Після повідомлення про підозру ОСОБА_6 йому особисто, під підпис було вручено повістки про виклик на 16.05.2023, 17.05.2023 та 18.05.2023.

У вказані дати ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини не явки не повідомив.

У зв`язку з тим, що місце знаходження ОСОБА_6 органу досудового розслідування не відомо, 09.06.2023, за допомогою месенджеру «Telegram», на номер НОМЕР_2 , вказаний підозрюваним, як контактний, направлено повістку про виклик на 12.06.2023

В той же день, 09.06.2023, о 16 годині 25 хвилин, з метою виклику підозрюваного ОСОБА_6 до органу досудового розслідування, на телефон НОМЕР_2 з телефону слідчого НОМЕР_3 здійснено телефонний дзвінок, на який ОСОБА_6 не відповів (телефон ввімкнений)

12.06.2023 ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився

Вказане вище свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Є необхідність ізоляції ОСОБА_6 задля нівелювання ризику можливості переховуватися від суду і слідства та перешкодити виконанню процесуальних рішень, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом котрий зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 буде саме тримання під вартою.

Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 при ухваленні вироку, наслідки злочину, а саме, зниження бойової готовності підрозділу, в умовах воєнного стану та обороноздатності України, підрив військової дисципліни та надання негативного прикладу протиправної поведінки військовому підрозділу, в цілому, в час протистояння відкритій агресії російської федерації, внаслідок нез`явлення до місця служби, сторона обвинувачення вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дасть можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КК України.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_6 не можливо, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав викладених в ньому, просив суд задовольнити його та обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання. Зазначив, що ризики на які посилається слідчий продовжують існувати. Підозрюваний не може пояснити з яких міркувань або поважних причин він не з`являвся до слідчого. Кірм того, ОСОБА_6 з січня по теперішній час не повернувся до свого підрозділу.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні просив суд не обирати йому тримання під вартою, зазначив, що не мав грошей з`являтись, у родини дуже скрутне матеріальне становище, на утриманні двоє дітей. Все майно що було залишилось в окупації. Також ОСОБА_6 зазначив, що пішов захищати країну добровольцем в ТРО, не за повісткою. Не з ким ніяких контрактів не укладав, хоча обіцяли що ТРО також будуть надані привілеї, яких не надали.

Захисник ОСОБА_5 просив суд врахувати, що досудове розслідування фактично закінчене, підозрюваний вчора отримав клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте добровільно з`явився до суду у судове засідання, хоча мав реальну можливість ухилитись від явки. Крім того підозрюваний запевняє суд що не має наміру ухилятись від явки до суду та органу досудового розслідування. Просив суд обрати відносно ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. У випадку обрання відносно підозрюваного тримання під вартою просив визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові матеріали, приходжу до таких висновків.

Клопотання слідчого, погодженого із прокурором, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що 24.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000081 за ч. 4 ст. 408 КК України.

09.05.2023 у зв`язку з тим, ОСОБА_6 самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , його було доставлено до органу досудового розслідування та він повідомив обставини вчиненого правопорушення та те, що не мав мети ухилитися від військової служби назавжди, виявив бажання продовжити проходження військової служби та повідомив обставини вчиненого кримінального правопорушення, умислу ОСОБА_6 на ухилення від військової служби встановлено не було, у зв`язку з чим кваліфікацію кримінального правопорушення було змінено з ч. 4 ст. 408 КК України на ч. 5 ст. 407 КК України

09.05.2023 складено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке вручено останньому під підпис.

Крім того судом встановлено, що після повідомлення про підозру ОСОБА_6 йому особисто, під підпис було вручено повістки про виклик на 16.05.2023, 17.05.2023 та 18.05.2023.

У вказані дати ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини не явки не повідомив. У зв`язку з тим, що місце знаходження ОСОБА_6 органу досудового розслідування було не відомо, 09.06.2023, за допомогою месенджеру «Telegram», на номер НОМЕР_2 , вказаний підозрюваним, як контактний, направлено повістку про виклик на 12.06.2023

В той же день, 09.06.2023, о 16 годині 25 хвилин, з метою виклику підозрюваного ОСОБА_6 до органу досудового розслідування, на телефон НОМЕР_2 з телефону слідчого НОМЕР_3 здійснено телефонний дзвінок, на який ОСОБА_6 не відповів (телефон ввімкнений)

12.06.2023 ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився

Обґрунтованість повідомленої солдату ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення ОСОБА_6 місця служби;протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які пояснили обставини вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення військовослужбовця (крім строкової служби) з відпустки до місця служби без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Зібрані слідством докази по кримінальному провадженню є достатніми вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 , розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Є ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. Підозрюваний ОСОБА_6 , в період воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) зокрема самовільно залишив місце служби, обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

З матеріалів кримінального провадження можна зробити висновок вказане кримінальне правопорушення має підвищений суспільно небезпечний характер, оскільки впливає на обороноздатність України, та те, що вказана протиправна діяльність ОСОБА_6 створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження - безладдя та безкарності у Збройних силах України.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Суд не приймає доводи захисника оскільки вони не підтвердженні жодними доказами.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу підозрюваного та характер висунутої підозри, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою.

Зважаючи на дані про особистість підозрюваного, який його вік, посаду, репутацію, стан здоров`я, стійких соціальних зв`язків, суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину

Відповідно до п. 7 ст. 176 КПК України - під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Отже, враховуючи доведеність на цій стадії провадження обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою є безальтернативним.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного та конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає можливим визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням вимог ст. 182 КПК України та ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік», складає 53680 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де мешкає підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000081 від 24.01.2023, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - арештному домі строком на 60 діб.

Виконання ухвали доручити начальнику ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк дії ухвали рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з 29.06.2023 р. (з 09-30 год). Ухвала діє до 27.08.2023 року включно.

ОСОБА_6 , або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 20-ка прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53680 грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, у час та день, визначений слідчим, судом, уповноваженим здійснювати досудове розслідування або судове провадження у цьому кримінальному провадженні;

- не відлучатися з населеного пункту, де мешкає підозрюваний, без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, або суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1