Єдиний унікальний номер справи 937/8240/20
Номер провадження 1-і/333/93/23
УХВАЛА

іменем України

24 травня 2023 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого захисника обвинуваченого адвокатаОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002186 від 27.08.2020 року, стосовно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491 від 22.04.2021 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження голови Верховного Суду від 14.09.2022 №49/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Комунарський районний суд міста Запоріжжя.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28 березня 2023 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 до 26 травня 2023 року включно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений заперечував, щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити на домашній арешт.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

З моменту обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , а саме з серпня 2020 року, і до сьогоднішнього дня, сплив великий денний термін перебування обвинуваченого під вартою. Звідси, за правилами статті 201 ч. 1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосований запобіжний захід, його захисник має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу.

Вважають, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_4 в цьому кримінальному провадженні вже відсутні.

1. За час перебування під вартою ОСОБА_4 , жодного разу не висловлював думок щодо переховування від правосуддя. Він не має ані закордонного паспорту, ані біометричного паспорту громадянина України, що унеможливлює купівлю квитка для перетину кордону України. Він не має жодних родичів на території інших країн, які б бажали надати йому тимчасовий притулок в разі його переховування від правосуддя. Крім того, на території нашої країни продовжений воєнний стан, яким введений цілий комплекс обмежень пересування по території України.

2. Конкретних підстав передбачати перешкоджання іншим чином кримінальному провадженню немає.

3. Всі докази (письмові, речові та інш.) не були вивезені стороною обвинувачення під час окупації. Стороні захисту достовірно відомо, що за час окупації міста Мелітополь, а саме з 24 лютого 2022 року, країна-агресор не тільки захватила приміщення Мелітопольського міськрайонного суду, Мелітопольського відділу поліції, Мелітопольської окружної прокуратури, а й знищили всі кримінальні провадження, які перебували у суді першої інстанції.

4. До сьогодні сторона обвинувачення не звернулась до суду з відповідним клопотанням про відновлення втраченого провадження, що свідчить на думку сторони захисту, про навмисне затягування розгляду даного кримінального провадження неупередженим судом.

5. ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності. Отже, немає жодних конкретних підстав стверджувати про наявність ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення особою.

6. За час тримання ОСОБА_4 під вартою, з серпня 2020 року і до сьогодні відносно обвинуваченого не були внесені відомості до ЄРДР стосовно скоєння ним інших правопорушень. Що свідчить про мінімальний ризик скоєння обвинуваченим інших правопорушень.

7. 3 2020 року ані свідки, ані потерпіла не зверталися з відповідними заявами до правоохороних органів, або до сторони обвинувачення, або до суду стосовно того, що будь-яка особа спонукає їх змінити свідчення, дані по даному кримінальному провадженню. Наразі всі свідки залишилися на тимчасово окупованій території, тому ризик впливу на них є нікчемним.

8. ОСОБА_4 , має ряд хронічних захворювань, підтверджених відповідними довідками, потребує спеціального медичного лікування, яке не може надати медична частина ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», оскільки не має у розпорядженні інфекційного відділення, у зв`язку з чим обвинувачений перебуває в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Виходячи із вищенаведеного, вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_4 відсутні або мінімальні. Крім того, ризики сторони обвинувачення взагалі не підтверджені жодними доказами.

Просить відмовити в задоволені клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .. Постановити нову Ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із тримання під вартою на домашній арешт, встановити його з 06 години ранку до 22 години вечора за адресою АДРЕСА_2 .

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши доводи прокурора, думки обвинуваченого та його захисника, допитавши ОСОБА_7 , вивчивши надані матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Згідно вимог ч.ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З поданих матеріалів суд вбачає, що ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2023 року продовжено строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 26 травня 2023 року.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування свого клопотання, на думку суду, довів наявність фактів, зміст яких переконав суд у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, вказані у клопотанні прокурора.

При вирішенні питання про продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою ОСОБА_4 , суд оцінює та враховує у сукупності такі обставини: соціальні зв`язки: одружений, немає на утриманні жодної особи, його майновий стан (офіційно не працевлаштований, відсутні докази щодо наявності постійного щомісячного доходу), раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, життя та здоров`я особи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинувачених під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Судом допитаний у якості свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що є знайомим ОСОБА_4 .. Йому на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 . За вказаною адресою проживає разом з дружиною. Він не заперечує, щодо перебування ОСОБА_4 за даною адресою. Крім того додав, що у разі зміни запобіжного заходу буде сприяти працевлаштуванню обвинуваченого та слідкувати за його поведінкою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 проживає на території, не підконтрольній Україні ( АДРЕСА_1 ). Обвинувачений офіційно не працевлаштований, відсутні докази щодо наявності у неї постійного законного щомісячного доходу.

Таким чином, при аналізі пояснень учасників судового засідання, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, факти, встановлені у судовому засіданні, особистість обвинуваченого, вважає, що на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що вказані вище ризики відносно останнього також продовжують існувати. Водночас, ці ризики зменшилися до того рівня, коли можливо застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, у даному випадку домашній арешт.

Суд повністю погоджується з позицією сторони захисту, що згідно практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, ґрунтується на презумпції, що з перебігом судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Зменшення встановленого ризику судом вбачається із сукупності певних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 знаходиться під вартою тривалий термін, хоча і обвинувачується в скоєнні злочину проти життя, є особливо тяжким, за який передбачено покарання до 15 років позбавлення волі.

Згідно ст.ст.7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Прокурором у судовому засіданні відносно ОСОБА_4 не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів (крім тримання під вартою) не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження, тобто не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі (у даному випадку домашнього арешту), останній не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд вбачає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.

Разом тим, з урахуванням обставин справи і наявних ризиків, суд вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з перебуванням останнього за адресою: АДРЕСА_2 , без застосування електронного засобу контролю з обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження за першою вимогою; не відлучатися з м.Запоріжжя без дозволу судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження; повідомляти суддю, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 181, 183, 331, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби задовольнити частково.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з перебуванням останнього за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці, а саме: по 24 липня 2023 року (включно) без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, за першою вимогою;

2) не відлучатися з м.Запоріжжя без дозволу судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

3) повідомляти суддю, прокурора у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під-варти із зали суду негайно після проголошення цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. У разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Копію ухвали направити до ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 для виконання та відповідному органу поліції, а саме: відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції для контролю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 24 травня 2023 року о 16 годині 00 хвилині.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1