Справа № 131/1027/22
Провадження №11-кп/801/768/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.06.2023 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, в кримінальному провадженні № 0000254,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання його під вартою до 12 серпня 2023 року включно.

На вказану ухвалу суду, адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 червня 2023 року та застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що в порушення ст. 183 КПК України судом не наведено обґрунтувань того, що існують обставини, через які до обвинуваченого ОСОБА_6 неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід.

Також апелянт вказує, що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого та захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд першої інстанції врахував, що на час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого йому злочину та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу сторону та свідків, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що підстави, у зв`язку з наявністю яких останньому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що обставини кримінального провадження свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, про що ставить питання апелянт, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки останнього під час розгляду кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність доказів того, що існують ризики через які до нього неможливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах провадження, наявність постійного місця проживання не свідчить про те, що обраний ОСОБА_6 захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, у зв`язку з чим колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, а відтак не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

На підставі викладеного, ухвала Іллінецького районного суду Вінницької області від 14 червня 2023 року про продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою і підстав для її скасування та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.06.2023 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3