Справа № 539/2321/23
Провадження № 1-кп/539/261/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження № 0000432 від 04.05.2023 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Речиця, Столінського району, Брестської області, Республіки Білорусь, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, утриманців немає, депутатом не являється, інвалідом не являється, не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

03.05.2023 приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебував неподалік магазину «Хвилинка», що розташований за адресою: вул. Олександрівська, буд. 121 в м. Лубни, Полтавської області, та у нього виник умисел на крадіжку цінного майна.

У вказаний час та місці, ОСОБА_4 побачив під парканом жіночу сумку та упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна та вільного доступу, викрав із даної сумки мобільний телефон «Nokia G11» 3/32 GB, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/117-23/7751-ТВ від 16.05.2023 становить 3600 грн., що знаходився у чохлі-книжці «Zarmans» червоного кольору, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/117-23/7749-ТВ від 16.05.2023 становить 100 грн., що належить ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 разом з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3700 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

26 травня 2023 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, в якій сторони дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені дій, за які передбачено кримінальну відповідальність, сторони узгодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що угода про визнання винуватості, яка укладена 26 травня 2023 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства України та підлягає затвердженню.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззаперечно визнав свою провину в повному обсязі та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Також, на виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, суд переконався, що угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечать КПК України та закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, врахувавши думку потерпілого, який не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст. 469, 470, 472 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке вчинено в умовах воєнного стану, його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який, у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який визнає свою провину повністю, добре характеризується за місцем проживання; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, відповідає загальним засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду прокурору на укладення угод між прокурором та обвинуваченими, про що в матеріалах кримінального провадження наявна відповідна заява від 26.05.2023 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, яка укладена 26 травня 2023 року прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , відповідає вимогам КК та КПК України та підлягає затвердженню.

Підстав для зміни або скасування запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 в ході досудового слідства на підставі ухвали слідчого судді від 26.05.2023 року, у вигляді особистого зобов`язання, суд не вбачає, тому залишає його без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 368, 371, 373, 374, 472-476 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 травня 2023 року яка укладена між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 1 (один) рік - не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 в ході досудового слідства на підставі ухвали слідчого судді від 26.05.2023 року, у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, понесені на залучення експертів для проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/7751-ТВ від 16.05.2023 року в сумі 956,00 гривень та проведення товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-23/7749-ТВ від 16.05.2023 року в сумі 956,00 гривень, що в сумі становить 1912, 00 гривень.

Речові докази: гаманець коричневого кольору, банківська карта АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , мобільний телефон «Nokia G11», сірого кольору, imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 , чохол-книжку «Zarmans», що передано на зберігання власнику залишити у останнього.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1