УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_2 , про арешт майна в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 15 лютого 2023 року, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2, ч. З ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В :

21 липня 2023 на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_2 , в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 15 лютого 2023 року, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2, ч. З ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 364 КК України про накладення арешту на майно, а саме на частину нежилих приміщень (групи приміщень №10) (в літ. А), за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві спільної власності, розмір частки належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що Детективами Бюро економічної безпеки Україниздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000040 від 15 лютого 2023 року, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 364 КК України.

17.07.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в межах вказаного кримінального провадження.

Як зазначає детектив в своєму клопотанні, що у разі визнання винуватості підозрюваної за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, передбачений додатковий вид покарання конфіскацію майна, у зв`язку з цим є необхідність накладення арешту на вказане майно підозрюваної, право власності якої підтверджується відомостями з Реєстру прав на нерухоме майно.

Таким чином, детектив в своєму клопотанні просить, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накласти арешт на зазначене майно підозрюваної ОСОБА_6 .

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність його повернення детективу для усунення недоліків, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст. КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий (детектив), прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичної особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні детектива, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен гарантувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону детектив, який виніс клопотання про арешт майна, не дотримався.

Зі змісту клопотання убачається, що підставою для арешту вказаних нежилих приміщень, сторона обвинувачення посилається на те, що вони на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_6 , однак з долученої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно частина нежилих приміщень (групи приміщень №10) (в літ. А), за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить іншій особі, а саме ОСОБА_7 .

Крім того, відповідно до п.3 ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри.

Водночас, до клопотання про арешт майна не долучено даних які б свідчили про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 .

Так, слід зазначити, що в матеріалах клопотання відсутні дані, які б свідчили про перебування ОСОБА_6 на посаді директора ТОВ «ФК ЛЕО», а також інші дані, які б свідчили, що інкриміновані кримінальні правопорушення були вчинені.

Зважаючи на положення ст. 2 КПК України, для досягнення завдань кримінального провадження, слідчий суддя вважає за доцільне, повернути детективу дане клопотання та надати можливість усунути недоліки, з метою надання слідчому суду конкретних доказів необхідності арешту вказаного нерухомого майна.

Отже, з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів клопотання про арешт майна, вбачається, що детективом не долучено оригінали або копії документів та інших матеріалів, на які він посилається при обґрунтуванні доводів клопотання, тобто недотримані положення ч. 2 ст. 171 КПК України, ув`язку з чим, необхідно повернути клопотання детективу для усунення недоліків в строк, який не перевищує 72 годин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 26, 170, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_2 , про арешт майна в межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 15 лютого 2023 року, за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2, ч. З ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 203-2; ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212; ч. 2 ст. 364 КК України, повернути детективу із встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків, з моменту отримання клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1