1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/1602/23 1-кс/335/1261/2023
17 травня 2023 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -
Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великому розмірі, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , а також невстановленими у ході досудового слідства особами, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в порушення вимог статей 7, 12, 17 Закону України від 15.02.1995 № 60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», не пізніше 15 години 03 хвилини 19.03.2023 (більш точна дата та час у ході досудового розслідування не встановлені), незаконно придбав при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах порошок білого кольору масою 54,2722 грама, який, згідно із висновком експерта від 20.03.2023 № СЕ-19/108-23/3815-НЗПРАП, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 43,3982 грама (в перерахунку на основу), що є особливо великим розміром, який у подальшому незаконно зберігав з метою збуту у побутовій кімнаті будівлі на території комплексу (реєстраційний номер майна: 409920) за адресою: АДРЕСА_3 , до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку 19.03.2023, приблизно о 18 годині 30 хвилин.
ОСОБА_5 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великому розмірі за попередньою змовою групою осіб.
20.03.2023 року о 04 годині 04 хвилини ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України.
20.03.2023 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
22.03.2023 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18.05.2023 року включно.
18.05.2023 спливає визначений 60-денний строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Внаслідок складності провадження, органом досудового розслідування шляхом відповідного клопотання до керівника Вознесенівської окружної прокуратури ініційоване продовження строку досудового розслідування до 3-х місяців, оскільки для цього потрібно провести ряд процесуальних та слідчих дій, а саме: отримати висновки призначених раніше судових експертиз матеріалів, речовин та виробів за експертними спеціальностями 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», а також судово-біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження», проведення яких не завершено у зв`язку із значною кількістю досліджуваних об`єктів; призначити та провести порівняльну експертиз матеріалів, речовин та виробів за експертними спеціальностями 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», а також порівняльну судово-біологічну експертизу за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження»; вилучити та проаналізувати інформацію операторів мобільного зв`язку по встановленим абонентським номерам підозрюваним та інших осіб, причетність яких до вчинення злочинів також підлягає встановленню; вилучити та проаналізувати інформацію по встановленим банківським рахункам підозрюваних та інших осіб, причетність яких до вчинення злочинів також підлягає встановленню; повідомити про підозру підозрюваним по всім встановленим епізодам злочинної діяльності; виконати інші необхідні слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні, необхідність в яких виникне за результатами попередніх слідчих дій; продовжити строки дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які спливають 18.05.2023; виконати вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, копії яких, згідно КПК України, вручити підозрюваним та захисникам; направити обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та розписками підозрюваних і захисників до суду, а матеріали провадження прокурору.
З огляду на те, що у зазначений термін досудове розслідування закінчити не можливо, підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 не вбачається через те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховані судом при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно нього, відповідно до п.1 ч.3 ст.199 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, а саме:
- враховуючи тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення ОСОБА_5 невідворотності покарання за його скоєння, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні, факт реєстрації на тимчасово окупованій території Запорізької області, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами;
- ОСОБА_5 може знищити, спотворити або сховати речі, документи, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме речі та предмети, що містять відомості про його злочинну діяльність, які зберігаються у місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування. Зокрема органом досудового розслідування встановлено, що збут особливо небезпечної психотропної речовини здійснювався за допомогою електронного листування у месенджерах, встановлених на мобільних пристроях, тим самим, останній може за допомогою комп`ютерної техніки дистанційно видалити інформацію, що містить докази його вини;
- з метою уникнення покарання ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, співучасників злочинної діяльності, особи яких також підлягають встановленню, у тому числі й шляхом погроз, умовлянь схилити їх до дачі неправдивих показів, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК України підлягають доказуванню;
- крім того, беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тим самим орган досудового розслідування приходить до висновку, що така його діяльність була його єдиним джерелом отримання прибутку, у зв`язку із чим ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення, тим самим завдати шкоду охоронюваним правам та інтересам суспільства.
Відомості про наявність обставин, які б перешкоджали продовженню підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні. У той же час, менш суворі міри запобіжних заходів не здатні запобігти ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, та гарантувати виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.
Приймаючи до уваги наведені доводи, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів визначати розмір застави не є доцільним, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , строком на 32 дні, а саме до 20.06.2023 включно.
В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав та просив його задовольнити.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою.
Розглянувши дане клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.
20.03.2023 року о 04 годині 04 хвилини ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України.
20.03.2023 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
22.03.2023 року слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 18.05.2023 включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, у зв`язку з чим постановою керівника Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_9 від 16.05.2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців , тобто до 20.06.2023 року.
Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що наявні обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини, за яких підозрюваним були вчинено дії, що мають ознаки злочину, який йому інкриміновано, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, відсутність соціальних зв`язків підозрюваного, який не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не працюючого, мешкає в Дніпропетровській області.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, та приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Матеріалами клопотання підтверджено, що встановлені раніше ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 на даний час продовжують існувати, та на переконання слідчого судді, даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України" крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.
Так, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 307 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів.
Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує ступінь суспільної небезпеки інкримінованого ОСОБА_5 злочину, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.
Слідчий суддя вважає за неможливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, оскільки даний запобіжний захід з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та продовження існування попередньо встановлених ризиків щодо підозрюваного, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.
У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Беручи до уваги, що під час розгляду клопотання встановлені обставини, що перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою, не зменшилися ризики, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою і відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню та слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 без визначення розміру застави.
Вирішуючи питання про встановлення строку дії ухвали, слідчий суддя виходить з вимог ст. 115 КПК України, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії даної ухвали до 20.06.2023 року включно.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.177, 178, 183, 193-194, 199, 205 КПК України,-
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 32 дні, тобто до 20 червня 2023 року включно.
Встановити строк дії ухвали до 20.06.2023 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1