Справа № 128/1182/20
Провадження №11-кп/801/632/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001049 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 14.04.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ксаверівка Вінницького району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , маючого неповну середню освіту, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого:

- 06.04.2004 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Згідно ст.75 КК України від відбуття покарання був звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

- 24.04.2012 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, 14.07.2014 звільнений від подальшого відбування основного покарання у виді позбавлення волі внаслідок акту амністії на підставі ухвали Новодністровського міського суду Чернівецької області від 04.07.2014;

- 13.11.2019 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ст.75 КК України від відбуття покарання був звільнений з іспитовим строком на 3 роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за правилами складання покарань, передбаченими ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 13.11.2019 і остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Вирішено питання з процесуальними витратами, накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, а саме 13.11.2019 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання був звільнений з іспитовим строком на 3 роки, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_7 в кінці листопада місяця 2019 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 20-00 год., маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, підійшов до домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_9 , зайшов на подвір`я вказаного домоволодіння, та переконавшись, що власник відсутній, підійшов до житлового будинку. Скориставшись металевою пластиною, яка була ним знайдена на території вказаного домоволодіння, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник всередину житлового будинку, звідки вчинив крадіжку майна потерпілого, а саме: насос для скважин ТМ «ROSA» 4QGD - 0,37, вартість якого згідно висновку експерта №253 від 31.03.2020 становить 975,00 грн., кутову машинку для шліфування ТМ «Dnipro-M» GS-98, вартість якої згідно висновку експерта №253 від 31.03.2020 становить 540,00 грн., мережеву дрель-шуруповерт ТМ «Dnipro-M» TD-72, вартість якої згідно висновку експерта №253 від 31.03.2020 становить 595,00 грн.

Після цього, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2110,00 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок в частині призначеного покарання, через його суворість, та ухвалити новий вирок, яким пом`якшити міру покарання.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що за наявності пом`якшуючих обставин - визнання вини в повному обсязі, щиросердне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину, відсутності претензій у потерпілого та сума викраденого майна є підстава для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить їх задовільнити, призначивши ОСОБА_7 менш суворе покарання, через його суворість і наявність пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи невелику та відшкодовану шкоду, наявність у обвинуваченого доньки та другої групи інвалідності, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін, так як рішення суду законне та обґрунтоване, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи, що фактичні обставини провадження, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 ніким з учасників судового провадження не оскаржуються, тому висновки суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується апеляційних вимог захисту про неналежне врахування судом пом`якшуючих обставин та можливість призначення менш суворого покарання ОСОБА_7 у виді штрафу, шляхом застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, то апеляційних суд вважає їх необґрунтованими.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Тобто, для переходу до іншого більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, згідно з ст. 69 КК України, необхідна наявність двох підстав: 1) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; 2) наявність обставин, що певним чином позитивно характеризують винного.

Як встановлено апеляційним судом, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 - щире каяття, так як він повністю визнав свою вину та розкаявся у чиненому, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Разом з тим, ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, офіційно не працевлаштований, в період відбування іспитового строку на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкий злочин проти власності, що свідчить про його суспільну небезпеку та неможливість виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі на певний строк, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність призначення реального покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

За таких обставин, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та пом`якшуючу покарання обставину.

Інших пом`якшуючих обставин судом апеляційної інстанції не встановлено, а наявність у обвинуваченого 2 групи інвалідності, доньки та відсутності претензій у потерпілого, враховуючи його судимості та кримінальну направленість обвинуваченого, не достатньо для застосування вимог ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_7 покарання.

Таким чином призначене покарання відповідає вимогам ст. 50, 65-67 КК України і підстав для зміни вироку суду колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 14.04.2023 щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4