Справа № 195/821/23
Провадження № 1-кс/195/142/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про арешт майна

05.06.2023 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

дізнавача СД ВП № 3 НРУП ГУНП ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання дізнавача у кримінальному провадженні начальника сектору дізнання відділення поліції №3 Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 02.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання дізнавача у кримінальному провадженні начальника сектору дізнання відділення поліції №3 Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 02.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна, а саме: автомобіль AUDI моделі A4, загальний легковий седан реєстраційний номер НОМЕР_1 та два зіп-пакети із невідомою кристалічною речовиною коричневого кольору, які поміщені до сейф-пакету WAR0096908.

Клопотання обгрунтовано тим, що СД ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 02.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за фактом того, що 01.06.2023 о 12:37 за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт. Томаківка, вулиця Садова, 1, працівниками ГРПП ВП №3 Нікопольського РУП, сержантом поліції ОСОБА_5 , під час патрулювання смт. Томаківка, вул. Садова, поблизу будинку №1, було помічено на узбіччі дороги автомобіль марки AUDI моделі A4 д/з НОМЕР_1 , біля якого знаходився гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та щось шукав поблизу стовпа- опори лінії електропередач. При візуальному огляді місцевості поблизу стовпа-опори лінії електропередач було виявлено обгортку від шоколадки «Bоunty», в середині якої виднілися два зіп-пакети із невідомою речовиною, зовні схожу на наркотичну.

Так, 02.06.2023 начальником СД ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 дане повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було зареєстроване до ЄРДР за № 0000049 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 309 КК України за фактом незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

01.06.2023 в період часу з 12:47 до 13:16 слідчим СВ ВП №3 Нікопольського РУП ОСОБА_7 на підставі ст. 214 КПК України було проведено огляд місця події, а саме місцевості з географічними координатами 47.81552, 34.74614, по вул. Садовій смт. Томаківка Нікопольського району Дніпропетровської області, де був розташований автомобіль марки AUDI моделі A4, д/н НОМЕР_1 сірого кольору, який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 02.06.2022р., належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований.

В ході даного огляду встановлено, що на узбіччі автомобільної дороги з правої сторони в напрямку вул. Б.Хмельницького смт. Томаківка на момент огляду знаходився автомобіль «AUDI» А4 державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору. В ході подальшого огляду встановлено, що з правої сторони автомобіля ззаду близько в 1,5 м розташований стовп - опора лінії електропередач, на момент огляду в чагарниках біля даної опори виявлено обгортку від шоколадки «Bоunty» в якій знаходиться два прозорих зіп-пакети, в одному із яких невідома кристалічна речовина коричневого кольору, виявлене в ході огляду упаковується в сейф-пакет WAR0096908.

В ході проведення вказаного огляду місця події було прийнято рішення про тимчасове вилучення автомобіля марки AUDI моделі A4, загальний легковий седан реєстраційний номер НОМЕР_1 у зв`язку із виниклими підставами вважати, що автомобіль AUDI моделі A4 реєстраційний номер НОМЕР_1 використаний громадянином ОСОБА_6 для перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Автомобіль марки AUDI моделі A4 реєстраційний номер НОМЕР_1 доставлений водієм ОСОБА_6 до відділення поліції №3 Нікопольського РУП та опечатаний слідчим.

Автомобіль марки AUDI моделі A4, загальний легковий седан реєстраційний номер НОМЕР_1 належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_6 , зареєстрованому: АДРЕСА_2 .

Рішення про тимчасове вилучення транспортного засобу AUDI моделі A4, загальний легковий седан реєстраційний номер НОМЕР_1 обґрунтовується тим, що відповідно до ст. 167 КПК України є достатньо підстав вважати, що вони використані як засіб чи знаряддя вчинення злочину та зберегли на собі сліди злочину (п. 1 ч. 1 ст. 167 КПК України), дане рішення про вилучення транспортних засобів прийнято слідчим після проведення огляду. Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

02.06.2023 начальником СД ВП№3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про визнання предметів речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження, а саме:

- автомобіль AUDI моделі A4, загальний легковий седан реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- два зіп-пакети із невідомою кристалічною речовиною коричневого кольору, які поміщені до сейф-пакету WAR0096908.

Вищевказане майно, є об`єктами матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення злочину, предметами злочину, зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, з метою встановлення інших речових доказів та їх належного процесуального вилучення, зокрема: призначення проведення обшуку автомобіля, з метою забезпечення подальшого відшукання та вилучення предмету злочину (наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги), проведення судової експертизи за напрямком досліджень наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Обставини встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб та неможливість іншими шляхами, окрім застосування арешту забезпечити незмінність слідової картини на них.

У загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно, визнане речовими доказами у провадженні, неможливості досягнення мети кримінального провадження в наступному.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, що матимуть на меті ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності.

Правова підстава арешту майна (ч. 2 ст. 170 КПК України): збереження речових доказів.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 підтримала клопотання в повному обсязі, на задоволенні клопотання наполягає.

Власник майна в судове засідання не з`явився, оскільки суд не мав реальної можливості повідомити особу у зв`язку з відсутністю мобільного зв`язку. Крім того, дізнавач надала суду рапорт Т.в.о. начальника СРПП ВП № 3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровської області капітана поліції ОСОБА_8 від 05.06.2023 року, згідно якого вжитими заходами неможливо повідомити власника майна громадянина ОСОБА_6 про розгляд слідчим суддею клопотання про арешт майна, а також забезпечити його явку в судове засідання.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, суд вважає, що воно підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 168 КПК України передбачено порядок тимчасово вилучення майна, а саме: тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наступне:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

Частиною 3 статті 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Важливим в даних правовідносинах є те, що в кримінальному проваджені арешт допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження майна.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

З матеріалів клопотання та наданих до нього додатків вбачається наступне.

Дізнавач начальник СД відділення поліції №3 Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, вказує, що метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів по кримінальному провадженню № 0000049 внесене до ЄРДР 02.06.2023 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ВИТЯГУ з ЄРДР 02.06.202 року зареєстровано кримінальне провадження № 0000049 з правовою кваліфікацією за ст.309 ч.1 КК України з коротким викладом обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, наступного змісту: 01.06.2023 року під час патрулювання нарядом ГРПП ВП № 3 НРУП о 12.37 на узбіччі по вул.Садовій в смт. Томаківка біля стоячого автомобіля АУДІ н.з. НОМЕР_1 , невідома особа біля стовпа ЛЕП щось шукає. При огляді місця події слідчим виявлено та вилучено 2 сліп пакети з кристалічною речовиною коричневого кольору.

Згідно протоколу огляду від 01.06.2023 було проведено огляд місця події, а саме місцевості з географічними координатами 47.81552, 34.74614, по вул. Садовій смт. Томаківка Нікопольського району Дніпропетровської області, де був розташований автомобіль марки AUDI моделі A4, д/н НОМЕР_1 сірого кольору, який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 02.06.2022р., належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований. В ході даного огляду встановлено, що на узбіччі автомобільної дороги з правої сторони в напрямку вул. Б.Хмельницького смт. Томаківка на момент огляду знаходився автомобіль «AUDI» А4 державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору. В ході подальшого огляду встановлено, що з правої сторони автомобіля ззаду близько в 1,5 м розташований стовп - опора лінії електропередач, на момент огляду в чагарниках біля даної опори виявлено обгортку від шоколадки «Bоunty» в якій знаходиться два прозорих зіп-пакети, в одному із яких невідома кристалічна речовина коричневого кольору, виявлене в ході огляду упаковується в сейф-пакет WAR0096908. В ході огляду вилучено майно, а саме: автомобіль «AUDI» А4 державний номерний знак НОМЕР_1 сірого кольору та два зіп-пакети із невідомою кристалічною речовиною коричневого кольору, які поміщені до сейф-пакету WAR0096908.

Постановою дізнавача начальника СД відділення поліції №3 Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 02 червня 2023 року автомобіль AUDI моделі A4, загальний легковий седан реєстраційний номер НОМЕР_1 та два зіп-пакети із невідомою кристалічною речовиною коричневого кольору, які поміщені до сейф-пакету WAR0096908, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000049 від 02 червня 2023 року.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля «AUDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

Аналізуючи вищезазначене, суд вважає, що слідчим не надано жодного доказу на підтвердження факту перевезення транспортним засобом - автомобілем «AUDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , кристалічної речовини коричневого кольору, т.я. ч. 1 ст. 309 КК України передбачена відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що особа, яка звернулась із клопотанням про арешт тимчасово вилученного майна - автомобілю, відповідно до вимог ч.3 ст. 170 КПК України ст.174 КПК України, не довела відповідність його критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним клопотання в частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: два зіп-пакети із невідомою кристалічною речовиною коричневого кольору, які поміщені до сейф-пакету WAR0096908, задовольнити, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та мета такого заходу відповідає інтересам суспільства, вона пов`язана із ефективністю розслідування кримінального провадження.

Також слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку втручання у мирне володіння майном особи державними органами було законним та таким, що відповідає принципу верховенства права, так як вказане майно було виявлено під час огляду місця події, після чого орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. Дії органів державної влади відповідають положенням КПК України та принципу верховенства права, з чого вбачається, що втручання не було свавільним і задовольнило вимогу законності, тобто, в даному випадку, втручання органів влади у захищене право не суперечить загальній нормі, зазначеній у ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод».

За таких обставин, клопотання про накладення арешту майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 84, 98, 167, 170-173, 174, 175, 214, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача у кримінальному провадженні начальника сектору дізнання відділення поліції №3 Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 02.06.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду 01.06.2023 року, а саме: на два зіп-пакети із невідомою кристалічною речовиною коричневого кольору, які поміщені до сейф-пакету WAR0096908.

В частині накладення арешту на майно, вилучене під час огляду 01.06.2023 року, а саме: на автомобіль «AUDI» моделі А4, загальний легковий седан державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено в нарадчій кімнаті 06.06.2023 року.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суддя: ОСОБА_1

05.06.2023