Справа № 545/2529/23
Провадження № 1-в/545/480/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника установи - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засудженого: 27.06.2022 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 436-2, ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання

у с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, який посилався на те, що має одне заохочення, характеризується добре, витрати по сплаті судових витрат погашені, ним був зроблений внесок на потреби Збройних Сил України в розмірі 10000 гривень.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні на задоволенні заяви наполягав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник установи в судовому засіданні проти задоволення заяви засудженого заперечував, вважав її передчасною.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд зазначає на таке.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_5 засуджений 27.06.2022 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 436-2, ч. 2 ст. 109, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 16.05.2022 року, кінець строку - 16.05.2024 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження скоєння нових злочинів. Дострокове звільнення завжди пов`язане з достроковим виправленням засудженого. Засуджений має усвідомлювати, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого та його бездоганної поведінки.

Суд звертає увагу, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого на протязі всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Проте такої «бездоганної» поведінки засудженої на протязі строку відбування покарання, судом не встановлено.

Згідно характеристики на ОСОБА_5 наданої начальником Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)», засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 16.05.2022 року. З 16.05.2022 року перебував в державній установі «Луцький слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 23.12.2022 відбуває покарання в державній установі "Божковська виправна колонія (№16)". Працевлаштований різноробочим їдальні установи. В теперішній час характеризується посередньо, має 1 заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

Разом з тим, до засудженого було застосовано заохочення лише 1 раз 31.03.2023, в той час, як в місцях позбавлення волі він перебуває з 16.05.2022. Засуджений має лише одне заохочення, застосоване до нього за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та вимог безпеки праці, що є його обов`язком як засудженого.

Прокурор та представник установи, в якій перебуває засуджений, вважають заяву засудженого передчасною, прокурор просив в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого відмовити.

З огляду на характер застосованого відносно засудженого заохочення суд доходить висновку, що є недостатнім для доведення його ступеню виправлення впродовж усього строку відбування покарання.

Отже, ці обставини можуть свідчити лише про позитивну тенденцію у поведінці засудженого, проте не дають підстав вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності 1 заохочення не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 537 КПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1