Справа № 359/5996/23
Провадження № 1-кс/359/1072/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації клопотання ст. дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000454 від 20.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.06.2023 близько 11 год. 30 хв. працівниками БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області під час патрулювання ввіреної території за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях 185, зупинено з метою перевірки автомобіль Volkswagen Passat днз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який для перевірки надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, під час перевірки якого виявлено ознаки підробки.

20.06.2023 ст. дізнавачем СД Бориспільського РУП ОСОБА_3 проведено огляд місця події, за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях 185, в ході якого виявлено, оглянуто та вилучено: транспортний засіб Volkswagen Passat днз НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Вилучені речі 20.06.2023 визнані речовими доказами.

Відповідно до ст. 98 КПК України, зазначені вище предмети, котрі єматеріальними об`єктами, які були засобом та знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та є речовими доказами.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Таким чином, органом досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати, що вилучені речі є знаряддями вчинення злочину, а також містять на собі інші відомості які можуть бути використанні як доказ факту обставин, що встановляються під час кримінального провадження.

З огляду на те, що вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення та несе доказову інформацію у даному кримінальному провадженні, подальше його використання може призвести до його знищення, тому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на майно можуть призвести до приховування спотворення або знищення речей, які в сукупності з іншими доказами нададуть органам досудового розслідування можливість прийняти законне процесуальне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучене майно (техніка, інструменти, та документи) відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, проведенню ряду експертиз, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, яке було вилучено в ході проведення огляду.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення проведення судових експертиз, збереження речових доказів в стані, придатному для використання їх у кримінальному провадженні, забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти на нього арешт, оскільки без накладення арешту на вище перелічене майно, це зробити не можливо. З метою забезпечення збереження речових доказів та досягнення мети і виконання завдань кримінального провадження, дізнавач просить застосувати такий вид заходу забезпечення речових доказів.

Дізнавач до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В своїй заяві просить розглянути клопотання без її участі. Її неявка не є перешкодою для розгляду клопотання згідно ч. 1 ст. 172 КПК України.

У судове засідання власник майна не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалося, у зв`язку із відсутністю відповідного клопотання від учасників кримінального провадження.

Слідчий суддя оглянув в нарадчій кімнаті матеріали клопотання про накладення арешту і дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, сектором дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000454 від 20.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В рамках досудового розслідування даного кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, 20.06.2023 ст. дізнавачем СД Бориспільського РУП ОСОБА_3 проведено огляд місця події, за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях 185, в ході якого виявлено, оглянуто та вилучено: транспортний засіб Volkswagen Passat днз НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . Вилучені речі 20.06.2023 визнані речовими доказами.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зазначені матеріальні об`єкти, на який накладено арешт, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі був предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягає перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 на який орган досудового розслідування просить накласти арешт, не відповідає критерії зазначеної ст. 98 КПК України.

Слідчим не надано доказів того, що вказаний автомобіль був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберег на собі його сліди чи містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

Доказів того, що вказане майно набуте кримінально протиправним шляхом або отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчим також не надано.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170-172, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання ст. дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_2 , вилучене 20.06.2023 ст. дізнавачем СД Бориспільського РУП ОСОБА_3 , в ході огляду місця події за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський шлях 185.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1