Номер провадження: 11-кп/813/1630/23
Справа № 522/7708/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023 року, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0000584, внесеному до ЄРДР 27.03.2021 року,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою клопотання прокурора задоволено, застосовано щодо обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 03 серпня 2023 року, з визначенням розміру застави у розмірі 10 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 26840 грн.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що обвинувачена ОСОБА_7 за наявності вагомих доказів обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, проте вчиненого повторно, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення на строк до п`яти років, а також прокурором доведені ризики передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України суд вважав за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , не погодився із оскаржуваною ухвалою з огляду на наступне:

- жоден ризик, передбачений ст. 177 КК України, не доведений;

- судом недоведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам;

- обрання тримання під вартою із вказаною заставою є непосильною сумою для обвинуваченої на даний час;

- судом першої інстанції не враховано, що обвинувачена має постійне місце мешкання в м. Одесі, малолітню дитину 2-х років, яка перебуває на її утриманні, матеріальна шкода не завдана, злочин не спрямований проти життя та здоров`я.

Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або нічного домашнього арешту

Позиції учасників судового розгляду.

04.07.2023 року на електронну адресу Одеського апеляційного суду від прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 надійшло клопотання про розгляд справи без участі прокурора.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Апеляційний суд звертає увагу що клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін не надходило, у зв`язку із чим, апеляційний суд вважає за можливе, апеляційний розгляд провести за відсутності сторін кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно з приписом п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у судовому засіданні в суді першої інстанції вирішувалися питання щодо кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Оскаржуваною ухвалою був обраний обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення при судовому розгляді клопотання була доведена наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість застосування відносно обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать її належну процесуальну поведінку та запобіганню встановленому ризику.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, які виправдовує тримання обвинуваченої під вартою.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за вчинення якого, в разі доведеності під час розгляду кримінального провадження вини ОСОБА_7 , передбачене покарання у виді позбавлення волі до 5 років, на думку апеляційного суду наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачена з огляду на тяжкість покарання, що їй загрожує у разі встановлення її вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду. Крім того, обвинувачена ОСОБА_7 будучи належним чином повідомлена про судовий розгляд неодноразово не з`являлось за викликом до суду та ухвалами суду від 05.05.2022 року і 05.01.2022 року була оголошена у розшук та було надано дозвіл на її затримання та доставку до суду, що також свідчить про існування ризику можливого переховування обвинуваченого від суду.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того, апеляційний суд вважає обґрунтованим ризик можливого вчинення обвинуваченою іншого злочину, оскільки ОСОБА_7 раніше судима, що свідчить про певну схильність обвинуваченої до противоправної поведінки. Крім того, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштована, тобто не має постійного прибутку та стабільного джерела доходу, має місце ризик, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може вдатися до спроб вчинення інших злочинів з корисливих мотивів.

З огляду на це, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки тільки такий запобіжний захід забезпечить запобігання встановленим ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до ОСОБА_7 , оскільки вона обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три років.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що визначений судом розмір застави є завідомо непомірним для обвинуваченої, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину встановлюється у розмірі від одного до дванадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави, згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За встановлених обставин та враховуючи вищевикладені положення кримінального процесуального закону, а також обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, її майновий стан, колегія суддів вважає, що визначена судом застава в якості альтернативного запобіжного заходу в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (26840 грн.) не виходить за встановлені законом межі, не є непомірною для неї та достатньою мірою сприятиме виконанню обвинуваченою покладених на неї у разі внесення застави обов`язків.

Доводи апеляційної скарги про наявність у обвинуваченої ОСОБА_7 постійного місця проживання та малолітньої дитини, яка перебуває на її утриманні, на думку апеляційного суду, не спростовують викладені в ухвалі висновки суду першої інстанції та не дають достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Крім того, обвинуваченою не надано будь-яких документів на підтвердження доводів щодо її працевлаштування, джерел її доходів, а відтак і її здатності утримувати будь-яких осіб.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченої та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також під час апеляційного розгляду не встановлено обставин щодо порушення прав обвинуваченого на захист під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Враховуючи викладене у всій сукупності, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого залишенню без змін, як законна та обґрунтована.

Згідно з п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 376, 392, 399, 403, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2023 року, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0000584, внесеному до ЄРДР 27.03.2021 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4