Справа № 739/1332/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/299/23
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 6 липня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Новгород Сіверського РВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000019, щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , директора ПП «РЕМБУД-2603», одруженого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Цією ж ухвалою відносно ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту тривалістю 52 дні до 27 серпня 2023 року із забороною йому залишати місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих злочинів та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, не доведено наявність ризиків передбачених п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідності обрати йому більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що тривалий час до судового засідання, підозрюваний, будучи обізнаним про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та знаючи про намір сторони обвинувачення обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не маючи жодних обмежень, не вчинив жодних дій які б могли розцінити, як спроба переховуватися від органу досудового розслідування. Вважає, що судом не було належним чином враховано наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, родини, його майновий стан та бездоганну ділову репутацію.

Заслухавши доповідача, доводи адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_10 , щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, думку прокурора, відносно необхідності залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги.

Так, обґрунтованість висунутої ОСОБА_10 підозри, висновки щодо якої слідчим суддею мотивовані, в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у провадженні СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження №0000025 від 13 вересня 2021 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

27 червня 2023 року ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положеннями ч.1 ст.194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею виконані в повному обсязі.

Так, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною йому залишати місцем свого проживання в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня, з`ясував обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, вірно встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, існування ризику, визначеного п. 1 ч .1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 слідчий суддя вважав недоведеним стороною обвинувачення наявність заявлених ризиків передбачених п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З урахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_10 , прийшов до висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

За викладених обставин у їх сукупності і з врахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_10 , судова колегія вважає законним висновок слідчого судді, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника стосовно наявності підстав для незастосування щодо його підзахисного жодних запобіжних заходів з посиланням на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, родини, враховуючи його майновий стан та бездоганну ділову репутацію, то колегія суддів зауважує, що ці обставини були враховані слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення та не є беззаперечною підставою для відмови в застосуванні відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу.

Інші посилання апелянта також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність визначення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 6 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 та обрано відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3