КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/557/23
Провадження № 1-кс/534/235/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2023 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Комсомольськ (нині м. Горішні Плавні) Полтавської області, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не працює, не одружений, не є інвалідом, депутатом, учасником бойових дій та ліквідатором аварії на ЧАЕС не являється, фактично проживаючє за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.10.2003 Комсомольським міським судом за ч.1 ст. 296 КК України до 1 року

обмеження волі. Звільненився 19.12.2003 по відбуттю строку покарання;

-??28.11.2005 Козельщинським районним судом за ч. 1 ст. 187 КК України до 6 років

позбавлення волі. Звільнився 13.05.2011 по відбуттю строку покарання;

-??22.06.2012 Комсомольським міським судом за ч. 2 ст. 187 КК України до

8 років позбавлення волі;

-?28.08.2018 Козельщинським районним судом за ч. 2 ст. 153 КК України до 6 років

позбавлення волі. 19.04.2022 звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 9 місяців 16 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України,

установив:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернулась слідча СВ ВП № 2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_6 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому порушує питання щодо продовження строку запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчим тим, що 26.03.2023 близько 16:00 години, ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, перебуваючи на 8 поверсі будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше не знайому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, вчинених щодо особи яка не досягла чотирнадцяти років.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучим достовірно обізнаним, про те, що потерпіла не досягла чотирнадцятирічного віку, ОСОБА_5 попрямував за малолітньою ОСОБА_8 на 1 поверх вищезгаданого будинку, де знаходячись біля ліфта, підійшов до неї та почав наносити їй тілесні ушкодження в область обличчя. Одночасно ОСОБА_5 словесно примушував малолітню ОСОБА_8 вступити з ним в оральний статевий акт, при цьому демонструвавши свій статевий орган ОСОБА_8 , та із застосуванням фізичної смли, котра переважала фізичну силу потерпілої, охопив долонею своєї правої руки підборіддя потерпілої і намагався поцілувати останню в область губ, тим самим задовольнивши свою статеву пристрасть, але після отримання відмови продовжив наносити їй тілесні ушкодження в область черева та обличчя, з метою вчинення дій сексуального характеру стосовно малолітньої.

У цей час на місце вчинення злочину підійшов ОСОБА_9 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, припинив свої злочинні дії та втік з місця вчинення злочину.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що 26.03.2023 близько 17:00 години, ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України, перебуваючи біля 1 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше не знайому малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру, вчинених щодо особи яка не досягла чотирнадцяти років.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що потерпіла не досягла чотирнадцятирічного віку, попрямував за малолітньою ОСОБА_10 , зайшовши за нею до приміщення 1 під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

Перебуваючи на 1 поверсі вказаного під`їзду ОСОБА_5 підійшов до потерпілої та лівою рукою схопив за шию, і почав наносити їй тілесні ушкодження в область черева та обличчя. Одночасно ОСОБА_5 словесно примушував малолітню ОСОБА_10 вступити з ним в оральний статевий акт, після отримання відмови продовжив наносити їй тілесні ушкодження, силою перемістив під сходи під`їзду, поваливши на підлогу зняв з потерпілої куртку, та намагався подолати опір ОСОБА_10 , з метою вчинення дій сексуального характеру відносно малолітньої.

У цей час на місце вчинення злочину підійшла ОСОБА_11 , у зв`язку з чим ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, припинив свої злочинні дії та втік з місця вчинення злочину.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , підтримала клопотання слідчого та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наполягала на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначила про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні надав пояснення про обставини, інкримінованого йому органом досудового розслідування, кримінального правопорушення, заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні, просила відмовити у задоволенні клопотання, пояснила те, що підозрюваний не має намір переховуватися, просила застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думки прокурора, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження, у контексті розгляду зазначеного вище клопотання, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, надавши оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення , враховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які були підставою обрання запобіжного заходу, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ст.194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, з огляду на особу обвинуваченого, визначає вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, на тому рівні, щоб їм запобігти, можливо лише при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки, судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочався, та на даний час можуть бути не встановлені та не вилучені всі можливі речові докази (п.2 ч.1 ст. 177 КПК України).

Також може незаконно впливати на потерпілих (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином, за який в аспекті кримінально-правової кваліфікації, з урахуванням його віку, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від 15 років.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчим суддею оцінено тяжкість покарання, що може загрожувати підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Оскільки ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого злочину, може під загрозою покарання переховуватись від слідства і суду, маючи реальну можливість пересуватись, спроможний здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов переконання про наявність наголошених стороною обвинувачення ризиків.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, приходить до висновку про доцільність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 40 днів, оскільки ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, а саме ризик переховування від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків залишаються реальними і вони виключають можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Керуючись ст.ст. 115, 176-178, 183, 194, 331 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 41 (сорок один) день.

Строк дії ухвали закінчується 27 червня 2023 року.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» та начальнику ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному ОСОБА_5 , його захиснику.

Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй повного тексту судового рішення.

Слідчий суддя В`ячеслав МОРОЗОВ

Повний текст ухвали проголошено 22.05.2023.