Справа № 456/2262/23
Провадження № 1-кп/456/272/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олеша Тлумацького району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, пенсіонера, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ст. 126-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

ОСОБА_4 , перебуваючи на профілактичному обліку у секторі превенції Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області як «кривдник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, в період з 20 липня 2022 року по 29 березня 2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , з якою з 28.11.2022 року офіційно розлучені та спільно проживають, психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що погіршило якість її життя, із супроводженням відчуття глибокого душевного страждання, поєднаного з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту, викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило погіршення сну, загальну слабкість, дратівливість, неспокій, головний біль, тремор тіла, коливання артеріального тиску, страх, знижену працездатність та тривогу при згадувані про колишнього чоловіка, який систематично вчиняє психологічне насильство, та призвело до порушення адаптації потерпілої ОСОБА_5 , тобто психічного розладу, що виникає внаслідок стресових факторів, що травмують психіку, таких як, побутові насильства, що виразилось у наступному.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 , протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Зокрема, 20 липня 2022 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: висловлювався в її сторону нецензурними словами, погрожував їй фізичною розправою, своїми діями чинив на неї психологічний тиск.

Надалі, 16 вересня 2022 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: висловлювався в її сторону нецензурними словами, своїми діями чинив на неї психологічний тиск, чим вчинив адміністративні правопорушення, за які був притягнутий постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.10.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень.

Крім цього, 14 листопада 2022 року близько 15 години 40 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: ображав її нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, чим вчинив адміністративне правопорушення, за яке був притягнутий постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.02.2023 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

Незважаючи на вжиті заходи реагування, щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Зокрема, 29 березня 2023 року, близько 16 години 00 хвилин, прийшовши за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, почав кричати, ображати її нецензурними словами, погрожувати їй фізичною розправою, чинити на неї психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань останньої.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_4 тривалий час систематично заподіював своїй колишній дружині ОСОБА_5 , психологічні страждання, що виражались у словесних образах, погрозах їй фізичною розправою та приниженні її честі та гідності, що неодноразово викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, а також завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебував у шлюбі та спільно проживає, що призвело до психологічних страждань, розладу здоров`я та погіршення якості життя потерпілої, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

На підставі ч.1 ст. 471 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення між сторонами кримінального провадження, укладена 25.04.2023 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Під час укладення угоди про примирення потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили міру покарання останнього за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченено ст. 126-1 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Процесуальна позиція потерпілої та обвинуваченого. Думка прокурора щодо затвердження угоди.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявила, що наслідки затвердження угоди про примирення їй зрозумілі, просить затвердити зазначену угоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просить угоду про примирення, укладену між ним та потерпілою затвердити і призначити узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та КК України і положення закону, якими керується.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також, судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч.7 ст.474 КПК України суд перевірив, що угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства. При цьому, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам законодавства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним, сторони примирилися. Відсутні підстави вважати, що виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є неможливим.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 475 КПК України, суд ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання у тому випадку, якщо переконається, що така угода може бути затверджена. Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілу, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і на відповідність вимогам КК України (зокрема, щодо узгодженої міри покарання), суд прийшов до висновку, що можливо затвердити зазначену угоду та ухвалити вирок на підставі цієї угоди з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Висновок щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного та переконавшись, що угода про примирення, укладена між потерпілою й обвинуваченим 25.04.2023 у кримінальному провадженні №0000270 від 12.04.2023, відповідає вимогам закону та не суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе затвердити таку угоду та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому, про що ухвалити даний вирок на підставі угоди, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 3 ст. 475 КПК України.

Мотиви призначення покарання.

Суд вважає, що погоджений сторонами вид та розмір покарання відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 50,65 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку, з інвалідністю, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди покарання.

У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постанові від 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року, Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненому, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обтяжуючі обставини, позицію прокурора, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, при цьому звільнивши обвинуваченого від відбування покарання, з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 25 квітня 2023 року у кримінальному провадженні №0000270 від 12.04.2023.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.126-1 КК України, й призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

У разі невиконання угоди про примирення потерпіла чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1