Справа № 932/3658/23
провадження № 1-кс/932/1734/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утримані двох малолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Застосувати щодо нього заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 214 720 гривень, в разі обрання поклавши на нього наступні обов`язки: за викликом прибувати до слідчого СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення профілактичного нагляду за підозрюваним, задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення можливості виклику підозрюваного, для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій; не спілкуватись із свідками та потерпілими і їх представниками у цьому кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий зазначив про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 об`єктивно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, не має постійного місця роботи, вчинив злочин з корисливих мотивів, у зв`язку з чим в органу досудового розслідування виникають достатні підстави вважати, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду задля уникнення від кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України свідчить те, що під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження, підозрюваному ОСОБА_5 стали відомі данні свідків, їх місце мешкання, що становить загрозу для свідків, оскільки ОСОБА_5 причетний до скоєння тяжкого злочину, та при обранні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може становити загрозу для свідків у даному кримінальному провадженні, та незаконно впливати на них, тим паче, на теперішній час проводяться слідчі дії, спрямовані на з`ясування всіх обставин вчиненого ОСОБА_5 злочину.

Про наявність ризику передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим в органу досудового розслідування виникають достатні підстави вважати, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний продовжить вчиняти нові злочини, оскільки ОСОБА_5 не має офіційного працевлаштування та постійного джерела доходу, тому останній може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення з метою матеріального збагачення та забезпечення своєї життєдіяльності.

У зв`язку з тим, що жоден із більше м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у статті 177 КПК України, слідчий вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, для даного кримінального правопорушення, а саме тяжкого злочину.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання слідчого, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного тримання під вартою та не обрання щодо нього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як надто суворого, вказуючи про достатність застосування до нього домашнього арешту, за місцем його проживання. Вказав, що він ніколи не вчиняв правопорушень та він не займався систематичним збутом вогнепальної зброї. Він повністю визнає свою вину та співпрацює зі слідством. У нього на утриманні є дружина, яка наразі перебуває в декретній відпустці та дві малолітні дитини. Він постійно мешкає разом з ними за однією адресою та вже більше року займається метало-пластиковими вікнами. Він усвідомив свою провину та готовий понести покарання, а тому не збирається зникати залишаючи свою сім`ю.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 вказавши на суворість запропонованого прокурором запобіжного заходу, наполягав на застосуванні більш м`якого виду запобіжного заходу, зокрема у виді цілодобового домашнього арешту, який здатен запобігти ризикам в разі їх встановлення судом. Наведені прокурором ризики є формальними, не мотивовані та не підтверджені доказами. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, неофіційно працевлаштований. На його утриманні перебуває дружина та малолітні діти. Підозрюваний співпрацює зі слідством та не збирається ухилятися від суду та органів досудового розслідування.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000765 від 22 березня 2023 року, повідомленням про підозру від 02 травня 2023 року, яке було вручене останньому 02 травня 2023 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється в наступному.

ОСОБА_5 при невстановлених слідством обставинах, у невстановлений час та місці, маючи умисел на носіння, придбання, зберігання та подальший збут вогнепальної зброї, розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу, в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 24 січня 1995 року, також «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21 серпня 1998 року, та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12 жовтня 1992 року, діючи умисно, шляхом придбання у невстановленої у ході досудового розслідування особи, придбав вогнепальну зброю, без передбаченого законом дозволу, а саме: автомат АК з магазином, який є бойовою нарізною вогнепальною зброєю-5,45 мм автоматом Калашникова «АК-74», заводський серійний № НОМЕР_1 , 1989 року виготовлення виготовленим промисловим способом (виробництва Іжевського машинобудівного заводу, СРСР). Автомат придатний до стрільби.

Після цього, ОСОБА_5 діючи умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги статті 39 Закону України «Про Національну поліцію», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21 серпня 1998 року, «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12 жовтня 1992 року, зберігаючи при собі, переніс вогнепальну зброю до покинутої будівлі, розташованої біля заправки «Нефтек» по вул. Бориса Кротова, 17 в м. Дніпро, де став зберігати вказану вогнепальну зброю з метою подальшого збуту до 01 травня 2023 року.

01 травня 2023 року близько 15.30 години, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, знаходячись на території заправки по вул. Бориса Кротова, 17 в м. Дніпро, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою отримання прибутку та покращення свого матеріального становища від продажу вогнепальної зброї, призначив зустріч ОСОБА_7 де останній передав імітовані грошові кошти у розмірі 1600 доларів США, після отримання яких ОСОБА_5 , передав ОСОБА_7 автомат АК з магазином, який є бойовою нарізною вогнепальною зброєю-5,45 мм автоматом Калашникова «АК-74», заводський серійний № НОМЕР_1 , 1989 року виготовлення виготовленим промисловим способом (виробництва Іжевського машинобудівного заводу, СРСР). Автомат придатний до стрільби.

01 травня 2023 року при проведені огляду в автомобілі «Фольксваген джета» д.н. НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: м. Дніпро, вул. Б. Кротова 17, в ході якого ОСОБА_7 добровільно надав для огляду та вилучення предмет схожий на автомат АК, придбаний у ОСОБА_5 , який знаходився в салоні автомобіля, який згідно з висновком експерта № СЕ-19/104-23/15510-БЛ, є бойовою нарізною вогнепальною зброєю-5,45 мм автоматом Калашникова «АК-74», заводський серійний № НОМЕР_1 , 1989 року виготовлення виготовленим промисловим способом (виробництва Іжевського машинобудівного заводу, СРСР). Автомат придатний до стрільби.

Тим самим ОСОБА_5 здійснив збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, адже він вчинив всі дії, які були необхідними для збуту вогнепальної зброї.

Обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05 квітня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06 квітня 2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05 квітня 2023 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 квітня 2023 року; протоколом огляду речей та документів від 01 травня 2023 року; протоколом огляду від 01 травня 2023 року; протоколом затримання особи підозрюваного у вчинені злочину, ОСОБА_5 від 01 травня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01 травня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01 травня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01 травня 2023 року.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній розуміє високу ймовірність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, в разі доведення факту скоєння даного злочину.

Слідчий суддя також враховує, що в контексті практики Європейського суду з прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Наявність у підозрюваного соціальних зв`язків, його постійне проживання за однією адресою та разом з дружиною і дітьми, наявність постійної роботи, хоча і не офіційної, слідчим суддею при вирішені відповідного питання враховані, проте в даному випадку, зважаючи на інші встановлені обставини та у їх сукупності, вказане може лише свідчити про ступінь даного ризику, а не про його відсутність, оцінку якому буде надано при обранні виду запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає недоведеними ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків, що вбачається з характеру злочину у вчиненні якого він підозрюється, низки проведених слідчий дій, їх супроводження відеофіксуванням. Доводи, які наведені слідчим суддею при здійсненні аналізу попередньо зазначеного ризику, також враховані при вирішенні даного питання.

Ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, хоча підозрюваний раніше не судимий, дані про притягнення його до адміністративної або іншого виду відповідальності відсутні, в розпорядженні слідчого судді немає відповідної характеристики тощо, виходячи з такого.

Як слідчий суддя вже зазначав, в матеріалах справи достатньо даних для того щоб підозрювати ОСОБА_5 у тому, що він із корисливих мотивів здійснив збут вогнепальної зброї, а це може свідчити про систематичну його діяльність такого роду та недостатність для нього законного доходу.

Слідчий суддя враховує, що законно отримувати дохід особа може і не будучи офіційно працевлаштованою, проте свобода доведення таких обставин при вирішенні даного питання, у відповідності до однієї з істотних засад кримінального провадження (змагальність), закріпленої в пункті 15 частини першої статті 7 КПК України, покладається на ту сторону, яка про них заявляє.

Підозрюваний вказав, що він має неофіційний заробіток, проте не зміг пояснити, що тоді його спонукало на вчинення відповідного злочину з метою отримання коштів.

Такі обставини, на даній стадії досудового розслідування, зумовлюють припущення, що саме незаконна діяльність підозрюваного була одним із джерел його доходів, а це вже свідчить про наявність ризику відповідно до якого він може продовжити її вчиняти за відсутності належного контролю за його поведінкою.

Отже, слідчий суддя вважає, що запобігти встановленим ризикам щодо можливості переховування підозрюваним від органів досудового розслідування та суду, а також щодо можливого вчинення ним інших злочинів, можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, передбаченого статтею 181 КПК України, оскільки ним передбачено ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрювану особу, які обумовлюють її постійне місцезнаходження за місцем проживання, виконання низки обов`язків та негайне реагування правоохоронних органів в разі їх не виконання.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також у відповідності до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких захисник та підозрюваний не заявили про їх недостовірність, можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі від трьох до семи років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; наявність у нього соціальних зв`язків за місцем проживання; наявність у нього неофіційного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного та його майновий стан; не повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на не доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Вирішуючи дане питання, слідчий суддя також врахував, що висновок прокурора про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу фактично не аргументований переконливими обставинами та носить формальний характер, здебільшого посилаючись на тяжкість злочину.

З наведених підстав також вбачається неможливість застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів ніж запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 58 діб, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши йому залишати це житло цілодобово.

Для виконання запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

за кожною вимогою прибувати до слідчого, прокурора та суду;

не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Підозрюваного доставити у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали до 29 червня 2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1