Справа №463/2882/23
Провадження №1-кс/463/2693/23
У Х В А Л А

20 квітня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача Львівського районного управління поліції №1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000263 від 17 квітня 2023 року про арешт майна,

в с т а н о в и в :

дізнавач як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, що вилучене в ході проведення огляду місця події 16.04.2023.

Клопотання мотивує тим, що дізнавачами відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого внесені 17 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. 16.04.2023 приблизно о 11 годині 00 хвилин за адресою: м.Львів, вул. Пасічна, 88, працівниками патрульної поліції, було зупинено автомобіль марки "Mitsubishi Lancer" д.н.з. НОМЕР_1 , при перевірці документів ОСОБА_5 пред?явив працівникам поліції посвідчення водія з можливими ознаками підробки. 16.04.2023 дізнавачем ВД Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 проведено огляд місця події, в ході якого виявлено і вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого ДАІ МВС-УВС РЕВ. м. Тячева від 29.05.2003 на прізвище ОСОБА_5 .

Враховуючи те, що речі вилучені в ході огляду місця події використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, з метою унеможливлення їх подальшої втрати, просить накласти арешт на такі.

Дізнавач та володілець майна в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце були повідомлені належним чином, подали, а тому вважаю за можливе здійснити розгляд клопотання без їх участі на підставі наявних доказів.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Як вбачається із матеріалів клопотання, в провадженні Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000263 від 17 квітня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в ході якого встановлено, що 16.04.2023 приблизно о 11 годині 00 хвилин за адресою: м.Львів, вул. Пасічна, 88, працівниками патрульної поліції, було зупинено автомобіль марки "Mitsubishi Lancer" д.н.з. НОМЕР_1 , при перевірці документів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пред?явив працівникам поліції посвідчення водія НОМЕР_3 з можливими ознаками підробки.

З протоколу огляду місця події вбачається, що 16.04.2023 року дізнавачем ОСОБА_6 проведено огляд місця події, в ході якого виявлено і вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого ДАІ МВС-УВС РЕВ. м. Тячева від 29.05.2003 на прізвище ОСОБА_5 .

17.04.2023 відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

17.04.2023 було оглянуто посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого ДАІ МВС-УВС РЕВ, м. Тячева від 29.05.2003 на прізвище ОСОБА_5 , що було вилучено в ході проведення огляду місця події від 16.04.2023.

Згідно постанови дізнавача ВД Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 від 17 квітня 2023 року, вищевказане посвідчення, яке вилучене під час огляду місця події, визнано речовим доказом у справі.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що оскільки дійсно існує сукупність підстав вважати, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та (або) зберегли на собі його сліди, а тому з метою збереження майна, клопотання слід задоволити та накласти арешт на вказане майно.

Керуючись вимогами ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

клопотання задоволити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000263 від 17 квітня 2023 року на майно, що вилучене в ході проведення огляду місця події 16.04.2023 за адресою: м Львів, вул. Пасічна, поблизу будинку №88, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого ДАІ МВС-УВС РЕВ. м. Тячева від 29.05.2003 на прізвище ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно положень ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» ухвала про арешт майна у кримінальному провадженні підлягає оприлюдненню не раніше дня її звернення до виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1