Провадження № 1-кс/686/2631/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000543,

встановив:

До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із вказаною скаргою звернувся ОСОБА_3 .

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова слідчого не відповідає вимогам процесуального закону, є незаконною внаслідок допущеної неповноти досудового розслідування, зокрема непроведення необхідних слідчих дій, спрямованих на зібрання доказів.

А тому ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом із тим, від органу досудового розслідування надійшли матеріали кримінального провадження №0000543 від 27.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу ,дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали та матеріали кримінального провадження №0002278 , слідчий суддя дійшов такого висновку.

27.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та зареєстровано кримінальне провадження №0000543 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України.

Постановою слідчого відділу злочинів скоєних проти життя та здоров`я СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 16.11.2022 кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю у діянні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Зміст постанови, яка оскаржується свідчить про те, що вищезазначених вимог закону слідчим в повній мірі не дотримано, а рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження, у тому числі тих, на які скаржник вказує у судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування у ньому тривало з приводу ознак зловживання посадовими особами ТОВ «Фітоліт» своїми посадовими обов`язками та незаконного видобутку корисних копалин-вапняку без передбаченого законом дозволу протягом 2020-2021 років.

Основною підставою для закриття кримінального провадження слідчий у оскаржуваній постанові фактично вважає отримання у 2022 році спеціального дозволу №6626 на користування надрами строком на 20 років та неперевищення умов виданої у 2017 році ліцензії щодо видобутку не більше 5% визначених запасів корисних копалин.

Проте такі висновки слідчого не підтверджені матеріалами кримінального провадження внаслідок допущеної неповноти досудового розслідування.

Як наявність, так і відсутність складу кримінального правопорушення, у діях конкретної особи мають ґрунтуватись на зібраних під час досудового розслідування доказах та встановлених обставинах.

Разом із цим, слідчий у межах кримінального провадження не провів належного комплексу слідчих та процесуальних дій, спрямованих на зібрання доказів та встановлення обставин, з якими заявник пов`язує вчинення кримінального правопорушення, про що свідчить відсутність їх викладу у оскаржуваній постанові.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ТОВ «Фітоліт» мало спеціальний дозвіл №4728 від 26.02.2016 з метою геологічного вивчення , у тому числі дослідно-промислової розробки вапняку Південно-Закупнянської ділянки, розташованої в хмельницькій області строком до 01.11.2020

Внаслідок виявлених порушень вилучення у 2016-2017 роках більше 50 тисяч тон (більшу 5%)від виявленої потужності 10000000 тон кондиційних вапняків, дію спеціального дозволу товариству зупинено.

Слідчий у оскаржуваній постанові посилається на показання директора ТОВ «Фітоліт» ОСОБА_5 , який з приводу цих обставин повідомив те, що згідно із попереднім проектом дослідно-промислової розробки Південно-Закупнянської ділянки родовища вапняків складали близько 16 млн. тонн, протоколом №4794 засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин затверджено 14 млн.265 тис. тонн вапняків.

Разом із цим під час досудового розслідування слідчий не з`ясував та не перевірив відповідності чинному законодавству, зокрема Положенню про порядок організації та виконання дослідно-промислової розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003, видобутку підприємством більше 200 тисяч тонн вапняку до часу зупинення дії спеціального дозволу та чи відповідало це положенням законодавства на час вчинення цих дій, коли було невідомо про прийняття запасів у розмірі 16300000 тонн.

Отже під час досудового розслідування слід установити, чи було порушенням закону видобуток протягом 2016-2017 років корисних копалин товариством правомірним, про що зазначає ОСОБА_3 , чи створило це небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.

Вказані недоліки слідчий суддя під час розгляду скарги позбавлений можливості усунути, а тому вони повинні бути усунуті слідчим під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

Наведене у сукупності вказує на необґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження та невжиття достатнього обсягу заходів у вигляді проведення необхідних слідчих та/чи процесуальних дій з метою виконання завдань кримінального провадження та встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії, за необхідності провести експертизи щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, про обґрунтованість скарги ОСОБА_3 та наявність підстав для скасування постанови слідчого.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 91, 110, 303, 306-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 16.11.2022 про закриття кримінального провадження №0000543.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя