ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9919/23
провадження № 1-кп/753/1560/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0000568 від 28.01.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Голованівськ

Кіровоградської області, громадянину України, який

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК

України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 13 червня 2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000568 від 28.01.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до висунутого обвинувачення, яке суд вважає доведеним, ОСОБА_4 27 січня 2020 року, приблизно о 21 год. 45 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Сільпо», , розташованого за адресою: м. Київ, вул. О. Мишуги, 4, вирішив таємно, умисно, викрасти з цього магазину товари. Так, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні магазину «Сільпо» і скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на власну користь та особистого збагачення, взяв з полиць товари, а саме: шинку «Hame» з індички з/б, масою нетто 340 г, у кількості 1 шт; пасту горіхову «Nutella», масою нетто 630 г, у кількості 1 шт, на загальну вартість 377,50 грн (без ПДВ) та поклав до рукава куртки, у яку він був одягнений.

Виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця, ОСОБА_4 пройшов за межі касової зони магазину «Сільпо», однак довести до кінця кримінальний проступок не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий охороною зазначеного магазину.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 міг завдати ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріального збитку на загальну суму 377,50 грн (без ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 27 січня 2020 року, приблизно о 21 год. 45 хв., знаходячись у приміщенні магазину «Сільпо», розташованого за адресою: м. Київ, вул. О. Мишуги, 4, вирішив таємно, умисно, викрасти з цього магазину товари, і скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиць товари, а саме: шинку, пасту горіхову «Nutella» та поклав ці товари до рукава куртки, у яку він був одягнений, але пройшовши за межі касової зони магазину, був виявлений та затриманий охороною зазначеного магазину. Про вчинене щиро шкодує та вчинення цього проступку пояснив тим, що вчинив його з почуття голоду, у той час був без роботи.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Суд, при обранні виду та міри покарання, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, щиро каявся, вчинив викрадення продуктів харчування невеликої вартості з почуття голоду), особу обвинуваченого, а саме: працює не офіційно різноробочим на будівництві, раніше судимий, з середньо-спеціальною освітою, має постійне місце проживання та сім`ю, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає визнання вини, щире каяття, вчинення кримінального проступку через складні життєві обставини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи, що обвинувачений раніше судимий, суд вважає домірним та справедливим призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, що не є мінімальними межами санкції статті та й не у мінімально передбаченому розмірі.

Водночас при встановленні даних про особу ОСОБА_4 вказано про його засудження вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 19 червня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із звільненням від його відбування на підставі статей 75, 76 КК України з випробуванням тривалістю один рік шість місяців. Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05 січня 2022 року звільнений від призначеного покарання за вироком суду від 19 червня 2020 року у зв`язку із закінченням іспитового строку.

У цьому провадженні ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення раніше від попереднього вироку від 19.06.2020, а саме 27.01.2020, отже суд мав би застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Однак, з урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_4 за попереднім вироком звільнений від відбування покарання з випробуванням та умови звільнення за яким не порушував, а за цим вироком суд вважає необхідним призначити покарання, яке слід відбувати реально, тому з урахуванням правової позиції, викладеної в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 15 лютого 2021 року, вирок від 19.06.2020 слід виконувати самостійно.

Водночас суд вказану правову позицію вважає релевантною до цієї ж ситуації, з урахуванням також тієї обставини, що суд не може ревізувати міру покарання, призначену особі попереднім вироком.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 180 годин.

Вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 19 червня 2020 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, із звільненням від його відбування на підставі статей 75, 76 КК України з випробуванням тривалістю один рік шість місяців, виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме: шинку «Hame» з індички з/б, масою нетто 340 г, у кількості 1 шт; пасту горіхову «Nutella», масою нетто 630 г, у кількості 1 шт, на загальну вартість 377,50 грн (без ПДВ), передані під зберігальну розписку представнику потерпілого ТОВ «Сільпо-Фуд» залишити останньому за належністю; оптичні носії із відеозаписом огляду місця події від 27.01.2020 та із відеозаписом з камер відеоспостереження магазину, зберігати у матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1