В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0013024 від 10.11.2017 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає: АДРЕСА_2 , одружений, дітей немає, із середньою освітою, працює в ТОВ «Піт-Лей» оператором АЗС, раніше не судимий.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пред`явленого обвинувачення, 10.11.2017 приблизно о 03:40 годині ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , який вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 р. визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України (матеріали щодо нього виділені в окреме провадження) та Особою, провадження щодо якої зупинено в зв`язку із оголошенням в розшук (надалі «Особа 1») перебуваючи біля магазину «Велика Кишеня», що за адресою: м. Київ, вул.Кудряшова, 1, помітивши раніше їм незнайомого ОСОБА_7 вирішили відкрито заволодіти чужим майном, яке належить останньому із застосуванням погрози насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вступивши між собою в злочинну змову.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодінням чужим майном із погрозою застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, з корисливих спонукань та бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_6 та Особа 1 діючи за попередньою змовою підійшли до потерпілого ОСОБА_8 та почали вимагати гроші, мобільні телефони та наявні інші цінні речі. ОСОБА_6 розуміючи, що потерпілий ОСОБА_7 не бажає добровільно віддавати своє майно, вказав Особі 1 надати йому ніж, що останній і зробив. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 отримавши від Особи 1 ніж, лезом приставив до горла потерпілому ОСОБА_7 з лівої сторони та вимагав відати цінні наявні при ньому речі. В цей час, ОСОБА_5 , який перебував поблизу магазину «Велика Кишеня», що за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, 1, згідно відведеної йому ролі спостерігав за навколишньою обстановкою та підійшовши до потерпілого ОСОБА_7 заволодів його спортивною сумкою, яка стояла поряд з потерпілим біля його ніг. В подальшому продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 та Особа 1, подавивши волю потерпілого, який просив віддати його спортивну сумку з речами та продуктами, загнули руки потерпілого йому за спину, та ОСОБА_6 перевірив вміст кишень витяг з внутрішньої лівої кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ: НОМЕР_1 вартістю 1000 гривень, в якому знаходилася сім-карта № НОМЕР_2 , вартістю 30 гривень на рахунку якої 11 гривень, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 та пачку сигарет, які матеріальної цінності не становлять, якими заволодів. В свою чергу Особа 1 згідно відведеної йому ролі, обшукав кишені джинсів потерпілого ОСОБА_7 та в результаті чого заволодів грошима в сумі 40 гривень. Після чого, Особа 1 не припиняючи свої протиправні дії, наніс один удар кулаком руки в область правого вуха та один удар в область лівого вуха, а третій удар в область правої скули. В свою чергу ОСОБА_5 кулаком своєї правої руки наніс удар в область грудей. Потерпілий ОСОБА_7 вимагав повернути йому його спортивну сумку з одягом та речами, яку в свою чергу Особа 1спільно з ОСОБА_6 та заволоділи тряпчаними рукавицями, вартістю 50 гривень, після чого віддали дану сумку з одягом та паспорт громадянина України потерпілому ОСОБА_7 .

В подальшому, утримуючи при собі викрадене чуже майно, ОСОБА_6 за попередньою змовою із Особою 1 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1091 гривень.

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав частково, вказав, що 9 листопада 2017 р. біля 11.00 вечора перебував у супермаркеті «Велика Кишеня». На виході із супермаркету зустрів ОСОБА_6 та Особу 1.

Перебуваючи біля даного магазину, обвинувачений спільно із зазначеними особами почав розпивати алкогольні напої. Під час розпивання алкогольних напоїв, вони побачили потерпілого ОСОБА_9 і хтось запропонував його пограбувати. З цією метою до потерпілого підійшли ОСОБА_6 та Особа 1. Останній вдарив у груди потерпілого, від чого той впав. Після цього ОСОБА_6 та Особа 1 почали обшукувати сумку.

Сам обвинувачений на бажав брати участь у пограбуванні, стояв на відстані і не бачив, що вони забрали із сумки. Пізніше обвинувачений повернув сумку потерпілому.

Обвинувачений вказав, що визнає свою вину у скоєнні грабежу, розбій він не вчиняв, не бачив як ОСОБА_6 погрожував потерпілому ножем. На даний час потерпілому шкоду повністю відшкодовано. У вчиненому обвинувачений щиро кається

ОСОБА_6 суду повідомив, що в ту ніч вони втрьох стояли біля магазину «Велика кишеня» та пили пиво. Із супермаркету вийшов потерпілий ОСОБА_7 . До нього підійшов Особа 1, а ОСОБА_5 стояв в стороні. ОСОБА_6 попросив у Особа 1 ніж, приклав його до горла ОСОБА_7 та сказав, щоб той віддав все, що є.

На це потерпілий сказав, що нічого не віддасть, тоді ОСОБА_6 покликав ОСОБА_5 і наказав йому забрати сумку. ОСОБА_5 взяв сумку та відніс її в сторону і там з нею стояв. ОСОБА_6 із Особою 1 заламали руки потерпілому та оглянули його кишені. Особа 1 вдарив пару разів потерпілого, потім вони його відпустили. Із кишені потерпілого вони забрали телефон та цигарки. ОСОБА_5 в цей час стояв далеко і він не знає, чи бачив ОСОБА_5 ніж.

З`ясовуючи наявність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд дослідив надані йому письмові докази.

1. Дані протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення від потерпілого ОСОБА_10 , який вказав, що 10.11.2017 р. троє невідомих хлопців під погрозою ножа відібрали мобільний телефон «Самсунг» та гроші в сумі 40 грн. (Т.4, а.с. 101);

2. Дані протоколу огляду місця події від 10.11.2017 р., згідно якого на місці вчинення злочину був виявлений обвинувачений ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 та Особа 1 (т.4, а.с.102-105);

3. Дані протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.11.2017 р. за участю потерпілого ОСОБА_7 , який впізнав ОСОБА_6 , як особу, що під загрозою застосування ножа заволоділа його майном (т.4, а.с.106-110);

4. Дані протоколу затримання обвинуваченого ОСОБА_5 від 10 листопада 2017 р., згідно якого під час його обшуку при затриманні нічого не вилучалося (т.4, а.с. 120-123);

5. Дані протоколу проведення слідчого експерименту за участю Особи 1 від 23 листопада 2017 р., під час якого він показав, що вони вдвох з ОСОБА_6 підійшли до потерпілого з метою пограбувати його, однак потерпілий відмовився віддавати майно, тоді ОСОБА_6 попросив у Особи 1 ніж та почав погрожувати цим ножем потерпілому. ОСОБА_5 стояв далеко, а тому ОСОБА_6 помахав йому, щоб він підійшов та забрав сумку (т. 4, а.с.124-128);

6. Дані протоколу проведення слідчого експерименту від 22.11.2017 р. за участю ОСОБА_6 від 23 листопада 2017 р., де він показав події вчиненого злочину, що відповідають його показанням, які він давав в суді (т. 4, а.с. 130-134);

7. Дані протоколу проведення слідчого експерименту від 22.11.2017 р. за участю ОСОБА_5 , під час якого він показав, що під час події він бачив здалеку як ОСОБА_6 та Особа 1 про щось розмовляють з потерпілим ОСОБА_7 . Під час цієї розмови ОСОБА_6 йому махнув, щоб він підійшов. Він підійшов та взяв сумку. Ножа ОСОБА_5 не бачив (т. 4, а.с. 136-139);

8. Висновком судово-медичного експерта № 2952 від 10.11.2017, виходячи із змісту якого на тілі потерпілого ОСОБА_11 виявлені легкі тілесні ушкодження - в лобній ділянці справа, правій вилицевій ділянці, на обох вушних раковинах (т. 4 а.с.145-147);

9. Дані протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.11.2017 р., виходячи із змісту якого, потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 , як особу, що забрала в нього сумку та нанесла йому удар кулаком в область грудей (т. 4, а.с. 148-152);

Показання обвинуваченого та ОСОБА_6 є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а також підтверджуються зазначеними вище доказами. Суд не покладає в основу вироку інші надані йому докази, що наявні в матеріалах справи, оскільки вони не доводять та не спростовують вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Виходячи із зазначеного, всі досліджені в судовому засіданні докази, що покладені в основу вироку, суд визнає належними і допустимими, оскільки вони отримані відповідно до вимог закону, а вину обвинувачених доведеною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Разом з тим, під час судового засідання прокурором не доведено наявності в діянні обвинуваченого обов`язкової кваліфікаційної ознаки розбою - насильство, що небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або погроза застосування такого насильства.

Так, як стверджує обвинувачений ОСОБА_5 він не знав, що ОСОБА_6 застосовує ніж та не бачив його, оскільки стояв далеко та було темно. Сам ОСОБА_6 також вказав, що не знає, чи бачив та чи знав про ніж обвинувачений ОСОБА_5 . Те ж саме вказала і Особа 1. Потерпілий ОСОБА_7 також не зазначав, що у ОСОБА_5 був ніж, чи він якимось чином був причетний до дій ОСОБА_6 з ножем.

Всі учасники даної події стверджували, що ОСОБА_5 стояв на відстані від ОСОБА_6 та Особи1 та підійшов тільки, коли ОСОБА_6 покликав його, щоб забрати сумку.

Сам ОСОБА_5 і під час досудового слідства, і під час суду давав однакові показання, що стояв на відстані від ОСОБА_6 , Особи1 та потерпілого, та з огляду на темну пору доби не бачив та не знав про застосування ножа ОСОБА_6 .

Як зазначав потерпілий, ОСОБА_5 завдав йому удару кулаком в груди, разом з тим, виходячи із змісту експертного висновку на грудях потерпілого тілесні ушкодження не виявлені, отже удар який завдав обвинувачений потерпілому не був небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Таким, чином суду не надано достатніх та переконливих доказів, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 були поєднані єдиним злочинним умислом із діями ОСОБА_6 та Особи1, що були спрямовані на заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, а також того, що ОСОБА_5 при заволодінні майном застосовував насильство, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також, що погрожував застосуванням такого насильства.

Виходячи із зазначеного, у суду виникає сумнів щодо того, що об`єктивна сторона діяння, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 містить обов`язкову кваліфікаційну ознаку складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України - «насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погроза застосування такого насильства»

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Виходячи із зазначеного, суд повинен кваліфікувати діяння обвинуваченого відповідно до доведених під час судового розгляду обстави, що підтверджуються належними і допустимими доказами, тобто за ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

За місцем проживання та роботи обвинувачений характеризуються позитивно, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувають.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням зазначених обставин провадження, віку, стану здоров`я, сімейного стану, відношення до вчиненого обвинуваченого, його щире каяття, належну процесуальну поведінку, суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до положень ст. 75 Кримінального кодексу України.

Питання речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Речові докази: пачка з-під цигарок "LM", ніж типу «бабочка» - знищити.

Зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначений цим вироком з 10.11.2017 р. по 29.11.2017 р. включно.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1