Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

14.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/430/23, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2023 року, задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 (далі - слідчий), у кримінальному провадженні № 0000269, внесеному 23.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), та продовжено відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Страбичове, Мукачівського району Закарпатської області, співробітника-військовослужбовця, який перебуває на посаді старшого оперуповноваженого 4 відділу (з дислокацією у м. Мукачеві) 6 управління (з дислокацією у м. Рівне) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, у військовому званні «Майор»,

строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави до 30 серпня 2023 року включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 10 серпня 2023 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст.146 КК України, ОСОБА_7 . Відповідно до клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Слідчий у клопотанні також зазначає, що досудовим розслідуванням здобуті докази у підтвердження підозри, на підставі яких 30.06.2023 ОСОБА_7 висунута підозра. Надалі 03.07.2023 підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 15 серпня 2023 року. У клопотанні також вказується на те, що необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 викликана метою забезпечення виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, ризиків. Так, на переконання прокурора, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Крім того, ОСОБА_7 тривалий час перебуває на посаді у 4 відділі 6 управління Департаменту військової контррозвідки СБУ та в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих, у тому числі і серед працівників Державної прикордонної служби, вищевказані обставини, а також те, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, і має реальну можливість покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України, так і поза межами таких, а також переховуватись на території України. Крім того, у клопотанні прокурор вказує на існування ризику незаконного впливу ОСОБА_7 на учасників кримінального провадження, вступаючи з ними у поза процесуальні відносини, у тому числі і на службових осіб СБУ та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни показів на його користь або відмови від дачі показів. Також існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, на переконання органу досудового розслідування, ОСОБА_7 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, свідків, спеціалістів, які брали участь у першочергових слідчих діях, чи іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Тому, враховуючи те, що закінчити досудове розслідування кримінального провадження до 15 серпня 2023 року не видається за можливе, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а також те, що ризики, які встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 не зменшились, не відпали і продовжують існувати, слідчий просить задовольнити клопотання та продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя зазначає, що при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 взято до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим, оскільки одне з кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів, у разі доведення вини, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Разом з тим, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази також дійшов висновку про доведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, може : переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, з метою можливої зміни показів на його користь або відмови від дачі показів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Приймаючи рішення слідчий суддя, взяв до уваги те, що ризики, які слугували підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, не зменшились і продовжують існувати, а також неможливість через об`єктивні причини закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні до закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу. З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, і визнав за необхідне продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 серпня 2023 року.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що вказані у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є надуманими, оскільки не підтверджені жодними належними доказами. Апелянт стверджує, що наведені слідчим у клопотанні ризики не існують, такі є необґрунтованими, про що сторона захисту наголошувала безпосередньо під час розгляду клопотання слідчим суддею. Однак, стороною обвинувачення не спростовано ні одного зауваження сторони захисту, не було аргументовано та підтверджено жодного ризику та не доведено факт неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, тобто з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв для можливості працювати та утримувати родину, та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 181 КПК України.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони обвинувачення та захисту, неявка якої, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності сторін обвинувачення та захисту апеляційний суд бере до уваги, що: вони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги сторона захисту не подавала; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного і стороною захисту не заявлено клопотання про бажання підозрюваного брати участь у розгляді судового провадження, а тому його явка не визнана обов`язковою і апеляційним судом не вирішувалось питання про його доставку в судове засідання; від прокурора надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, знаходиться кримінальне провадження № 0000269 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127 та ч. 2 ст. 146 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання убачається, що у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою брали участь як підозрюваний ОСОБА_7 , так і його захисник - адвокат ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України, зокрема забезпечення права підозрюваного на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 127 та ч. 2 ст. 146 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 28.06.2023, протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 28.06.2023, протоколом огляду особи щодо наявності тілесних ушкоджень від 24.06.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.06.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.06.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 28.06.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.07.2023, протоколами пред`явлення для впізнання осіб за фотознімками від 17.07.2023, висновком експерта №195 від 27.06.2023, - на підставі яких 30.06.2023 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_7 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_7 діяння, які підпадають під ознаки передбачених ч. 3 ст. 127 та ч. 2 ст. 146 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: можливого переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого чи свідків з метою зміни ними показів чи відмови від дачі таких; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та фактичні обставини, за яких такі скоєно, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк до 12 років із позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, та даними про особу підозрюваного, який являється співробітником-військовослужбовцем Служби Безпеки України, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може: незаконно впливати на потерпілого чи свідків, які володіють відомостями про обставини кримінальних правопорушень, зокрема шляхом їх залякування із застосуванням фізичної сили чи будь-яким іншим чином, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі сторона захисту не вказує.

Апеляційний суд вважає, що продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також дієвості кримінального провадження.

Тому, доводи апеляційної скарги про зміну підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, на домашній арешт, колегія суддів відхиляє.

Із цих підстав, як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обставинами, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що вказані у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є надуманими, оскільки не підтверджені жодними належними доказами. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сторона захисту не посилається на те, які саме надані нею докази, безумовно свідчать про те, що визнані доведеними передбачені ст. 177 КПК України ризики відпали або істотно зменшились.

Як такі, що жодним чином не знаходять свого підтвердження та, відповідно, і не спростовують висновків слідчого судді про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що стороною обвинувачення не спростовано ні одного зауваження сторони захисту, не було аргументовано та підтверджено жодного ризику та не доведено факт неможливості запобігання вказаним ризикам більш м`яким запобіжним заходом.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд визнає їх такими, що не свідчать про те, що передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики відпали чи зменшилися.

Також апеляційний суд бере до уваги і те, що в матеріалах судового провадження відсутні і стороною захисту не надано доказів, зокрема висновків лікарів, які б свідчили про наявність у підозрюваного ОСОБА_7 таких захворювань, які унеможливлюють тримання його під вартою.

Колегія суддів також погоджується із висновком слідчого судді про існування об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчим суддею, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, обґрунтовано продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою саме у межах строку досудового розслідування - до 30.08.2023 включно.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інші, менш суворі, запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, колегія суддів вважає, що, постановляючи судове рішення про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки інкриміновані ОСОБА_7 кримінально-карпні діяння поєднані із застосуванням насильства щодо потерпілого.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі і відомості про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого, продовживши строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою без визначенням застави.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі в апеляційній скарзі не вказується; що строк дії оскаржуваної ухвали сплив, що свідчить про те, що така втратила чинність у часі.

Керуючись ст. ст. 176- 183, 194, 199,404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 серпня 2023 року, якою задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000269, внесеному 23.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, та продовжено відносно підозрюваного, ОСОБА_7 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 30 серпня 2023 року включно, - залишити без зміни .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: