Єдиний унікальний номер 341/1730/23
Номер провадження 1-кп/341/181/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року м. Галич

Галицький районний суду Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання, прокурора, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Галицького районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 313, ч. 2 ст. 317 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . На обґрунтування клопотання зазначає, наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив при розгляді клопотання прокурора розглянути можливість застосування іншого запобіжного заходу, чи то при продовженні запобіжного заходу визначити розмір застави.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив при прийнятті рішення за клопотанням прокурора, визначити розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на надані письмові заперечення на клопотання та додані документи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років.

27 лютого 2023 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

20 квітня 2023 року ухвалою Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

14 червня 2023 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 12.08.2023 включно.

У подальшому, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03.08.2023 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25.08.2023 включно.

Дія попередньої ухвали про запобіжний захід закінчується 25.08.2023 року

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції.

Вирішуючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , і яке є особливо тяжким злочином за яке санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Так в судовому засіданні підтверджено, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, в ході розгляду клопотання судом не встановлено будь-яких доказів чи обставин, які б свідчили про наявність ризиків передбачених п.п. 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Під час розгляду клопотання прокурора судом установлено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі та він усвідомлює про можливість призначення йому судом саме такого виду покарання у разі доведення його вини; незаконно впливати на свідків у даному провадженні, оскільки йому відомі їх анкетні відомості та перебуваючи на волі, ОСОБА_4 матиме можливість чинити на них тиск, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

При розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_4 та встановлено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

З моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Будь-яких даних про відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено та не доведено.

Таким чином, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання спробам переховуватися від суду, суд дійшов до висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Відтак, суд дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що для запобігання встановленим ризикам, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків.

За змістом ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

В приписах частин 3 та 4 статті 28 КПК України зазначено, що критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення прокурором і судом своїх повноважень. Кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

На підставі наведеного та на дотримання вимог щодо розумного строку розгляду кримінального провадження, суд визначає строк продовження тримання під вартою ОСОБА_4 на шістдесят днів.

Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст. 177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, суд вважає виправданим продовження строку застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що обумовлено також співрозмірністю з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням та завданими його діями наслідкам, та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд приходить до висновку про недоцільність визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Виходячи із викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перегінське, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, на строк 60 (шістдесят) днів до 20.10.2023 року включно, починаючи з 22.08.2023 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 20 жовтня 2023 року (включно).

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_8