Житомирський апеляційний суд
Справа №285/310/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2023 року, якою повернуто клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту на майно, -

встановила:

Вказаною ухвалою слідчого судді повернуто клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту накладеного ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 16.01.2023 в межах кримінального провадження №0000016, зокрема на автомобіль «"Peugeot J5", реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявником не надано документів, які підтверджують право власності або право володіння на арештоване майно, згідно документів долучених до матеріалів провадження, власником арештованого транспортного засобу є інша особа.

Окрім того, долучена до апеляційної скарги копія свідоцтва не читаєма.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою арешт на автомобіль "Peugeot J5" та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 скасувати.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропустив з поважних причин, оскільки він не був повідомлений про розгляд скарги, а копію ухвали отримав лише 22 травня 2023 року.

Вважає, що слідчим суддею при вирішенні питання про скасування арешту на майно, не було враховано положення норм КПК України, оскільки відповідно до постанови від 27.02.2023 року кримінальне провадження закрито та потреба в арешті на вказане майно відпала.

Вказує, що відмова в прийнятті вказаного клопотання позбавляє його доступу до суду.

Учасники судового провадження про час та місце розгляду скарги належним чином повідомлені, від прокурора ОСОБА_7 та представника володільця майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 надійшли клопотання про проведення апеляційного розгляд без їх участі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без участі сторін.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Доводи апелянта про пропуск строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин є обґрунтованими, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до норма ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі , у якої воно було вилучено.

Згідно зі ст.7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що володілець майна наділений правом звертатися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно.

Слідчий суддя приймаючи рішення про повернення клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту на майно вказані вимоги норм закону не врахував, та прийняв рішення, яке не передбачене нормами кримінально процесуального законодавства.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на автомобіль марки "Peugeot J5", р.н. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , які були у нього вилученні в ході огляду транспортного засобу. Вказував на відсутність обставин, які свідчать про необхідність у продовженні накладення арешту на майно, зокрема посилаючись на те, що постановою дізнавача СД Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області від 27.02.2023 року кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_6 долучив до скарги постанову про закриття кримінального провадження від 27.02.2023 р., в якій чітко зазначено, що транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію вилучалися саме у нього, що вказує на те, що ОСОБА_6 є володільцем зазначеного майна, оскільки користувався ним у відповідності до п.2.2 ПДР України.

Прийняте слідчим суддею рішення про повернення клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту, поданого в порядку ст. 174 КПК України, суперечить вимогам КПК України, яка прийняття такого рішення не передбачає, свідчить про надмірний формалізм та призводить до обмеження прав володільця майна на вільне володіння та користування належного йому майна, враховуючи і те, що кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що надмірний формалізм є обмеженням заявника в доступі до правосуддя.

У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З урахуванням викладеного, з метою запобігання обмеженню процесуальних прав володільця майна у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що клопотання про повернення арештованого майна має бути розглянуте.

Висновки слідчого судді, що копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу поганої якості не є підставою для повернення клопотання про скасування арешту на майно. Зазначені питання підлягають вирішенню під час розгляду клопотання по суті, враховуючи і те, що оригінал свідоцтва міститься у матеріалах кримінального провадження, яке ОСОБА_6 просив суд витребувати для вирішення його клопотання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що висновок слідчого судді про повернення клопотання про скасування арешту майна, є необґрунтованим, а ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31 березня 2023 року, якою повернуто клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту на майно - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: