Провадження № 1-в/344/230/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м.Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами заяви представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про скасування арешту 1/5 частки чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Івано-Франківського міського суду від 17.01.2014 року у справі №344/59/14-к, у зв`язку з чим, 03.01.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_4 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 10595206, вид обтяження: арешт нерухомого майна.

Дослідивши заяву із додатками приходжу до висновку, що дана заява підлягає поверненню заявнику без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна, у відповідності до п.7 ч.2 ст.131 КПК України є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

П.3 ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Крім цього, відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається із матеріалів клопотання вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.10.2015 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Згідно із ч.2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім цього, п.12 ч.1 ст. 368 КПК України передбачено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів (ч.1 ст. 539 КПК України).

На підставі вищенаведеного, беручи до уваги те, що вирок по кримінальному провадженню, в межах якого ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 17.01.2014 року у справі №344/59/14-к було накладено арешт на 1/5 частки чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , було винесено Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області, заява представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про зняття арешту з майна не підлягає розгляду в Івано-Франківському міському суді.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 170, 174, 368, 359, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про зняття арешту з майна - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_6