В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/2986/23

Провадження № 1-кп/0285/463/23

08 червня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………...…… ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання...... ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………….. ОСОБА_3 ,

обвинуваченого…………………. ОСОБА_4 ,

адвоката......................................... ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ............. ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду,

в режимі відеоконференції з ДУ Житомирська УВП № 8,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2021 за №0000099, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,

громадянина України, уродженця м Новоград-Волинський, Житомирської області,

освіта загальна середня, неодруженого, на утриманні дітей не має,

зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за наступних обставин.

03.04.2021 близько 11 години ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , вирішив умисно, таємно, повторно викрасти грошові кошти з банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанку» (далі за текстом банківська картка), що належить потерпілій ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_7 , отримавши добровільно банківську картку від ОСОБА_9 , підійшов до банкомату, що розташований по вул. Шевченка, 13 в м. Новоград-Волинський Житомирської області, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, ввівши пін-код від банківської картки, викрав грошові кошти в сумі 3000 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_8 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, заподіявши потерпілій майнову шкоду.

В підготовчому судовому засіданні сторони просили затвердити угоду про примирення.

Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення (ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України).

Під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_11 15.05.2023 була укладена угода про примирення. Згідно з умовами останньої ОСОБА_7 повністю і беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та сприяв виконанню та реалізації завдань кримінального провадження, визначених у ст.2 КПК України щодо забезпечення швидкого і повного розслідування судового розгляду.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_12 буде призначене покарання, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування заподіяної шкоди), відсутність у потерпілої претензій матеріального чи морального характеру, призначити обвинуваченому покарання у виді одного року позбавлення волі та із застосуванням ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винним, щиро розкаявся, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Представник потерпілої зазначив, що ОСОБА_8 зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, вона не заперечує проти її затвердження, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, шкода повністю відшкодована.

Прокурор зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК та КК України, а тому не заперечив щодо її затвердження.

Заслухавши позицію сторін обвинувачення та захисту, дослідивши обвинувальний акт, проаналізувавши угоду про примирення та перевіривши її на відповідність приписам чинного законодавства, вивчивши інші наявні матеріали, що стосуються цього кримінального провадження, суд переконався, що така угода може бути затверджена шляхом постановлення обвинувального вироку, зважаючи на таке.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , класифікується як нетяжкий злочин.

Угоду подано до суду в установлений процесуальним законом строк.

Таким чином, законодавчих обмежень щодо можливості укладення угоди про примирення у цьому кримінальному провадженні не вбачається.

На виконання вимог ч.4 ст.474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують з відповідними процесуальними правами; цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; цілком розуміє характер обвинувачення, в якому він визнає себе винуватим та вид покарання, яке буде до нього застосоване.

З метою дотримання приписів ч.6 ст.474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом перевірено, що укладена угода відповідає за своїм змістом вимогам ст.471 КПК України та містить визначення сторін, які її уклали, формулювання обвинувачення і його правову кваліфікацію з зазначенням відповідної статті КК України, істотні для цього кримінального правопорушення обставини, підтвердження беззастережного визнання ОСОБА_11 своєї винуватості, узгоджене покарання.

Також угода містить згоду сторін на призначення покарання, наслідки укладення і затвердження угоди за ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди за ст.476 КПК України, дату укладення і підписи сторін.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, судом з`ясовано у обвинуваченого можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_13 за ч.2 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Суд переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Дійшовши таких висновків та реалізовуючи імперативні повноваження щодо призначення покарання, суд враховує той вид покарання, які узгодили сторони та зауважує, що під час розгляду було ретельно проаналізовано щирість каяття обвинуваченого та його особу, а саме: прийнято до уваги вік, стан здоров`я, характеристику за місцем проживання, відсутність перебування обвинуваченого на обліку у псих- та нарко-диспансерах.

Водночас обвинувачений раніше судимий 10.06.2003 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 01.04.2008 за ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.1 ст.296 КК України до 10 років позбавлення волі, 05.07.2017 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Резюмуючи викладене, суд вважає за доцільне затвердити угоду про примирення від 15.05.2023, визнати ОСОБА_14 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, закріпленим у ст.65 КК України, у виді одного року позбавлення волі із застосуванням положень ст.75 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням. На підставі ст.76 КК України на обвинуваченого покладатимуться відповідні обов`язки кримінально-виправного характеру.

У зв`язку зі звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний 13.05.2023 відносно ОСОБА_13 , підлягає скасуванню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт не накладався.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до правил, передбачених ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 337, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 15.05.2023 по кримінальному провадженню №0000099 про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_15 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання

у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти його про зміну місця проживання і роботи.

Запобіжний захід, обраний 13.05.2023 слідчим суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, скасувати, звільнивши його з під варти з зали суду.

Речовий доказ диск типу «СD-R» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя ОСОБА_1