ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0001192 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 07.08.2022 року, близько 21.00 год., перебуваючи на проїжджій частині дороги біля будинку за адресою: АДРЕСА_1, під час словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин між ним та його знайомим - ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар кулаком правої руки по обличчю, спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин ділянки лівої вилиці з точковими крововиливами та синцем на нижній повіці лівого ока, які згідно висновку спеціаліста, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, винуватим у вчиненні кримінального проступку визнав себе повністю. Пояснив, що 07.08.2022 року, близько 21.00 год., до його брата ОСОБА_7 прийшов ОСОБА_5 , з яким він та його брат перебували раніше у дружних стосунках. Перебуваючи на проїжджій частині дороги біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у нього з ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, оскільки ОСОБА_5 , висловив образливі звинувачення в його сторону та сторону брата і почав шарпати його.

У відповідь на дії ОСОБА_5 він наніс йому один удар кулаком правої руки по обличчю, спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження. В даний час жалкує про те, що наніс тілесні ушкодження для ОСОБА_5 .

Вказав, що цивільний позов потерпілого заперечує повністю, оскільки він ніякого телефону не розбивав. Тілесні ушкодження, які він наніс для потерпілого не могли призвести до погіршення зору і необхідності проходити лікування хвороб очей.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , дав показання, що 07.08.2022 року, близько 21.00 год., він прийшов до ОСОБА_8 , щоб поговорити, оскільки він йому передав гроші, щоб той пригнав автомобіль.

Під час розмови до них під`їхали брати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Останній підійшов до нього і почав кричати на нього, чому він сюди приїхав. Він відмовився розмовляти з ОСОБА_11 та сказав, що приїхав до ОСОБА_7 . У відповідь ОСОБА_12 підійшов в притул до нього і почав ще голосніше кричати. Він відштовхнув ОСОБА_13 . Під час цього у нього з ОСОБА_11 відбулась шарпанина, під час якої ОСОБА_10 наніс йому один у дар кулаком правої руки в обличчя та вибив мобільний телефон ОСОБА_14 , яка стояла поруч та знімала все на мобільний телефон.

Підтримав цивільний позов про стягнення 28445,80 гривень матеріальної та моральної шкоди, яку вважає обґрунтованою.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не був судимий, має задовільний стан здоров`я, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що для покарання та виправлення ОСОБА_15 , достатнім буде призначити йому покарання у виді штрафу.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення 28445,80 гривень матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

В позовній заяві позивач вказує, що після нанесення йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, 08.08.2022 року в КНП «Центральна міська лікарня» РМР він пройшов огляд у нейрохірурга, оскільки відчув, що у нього погіршився зір. 09.08.2022 року звернувся до лікаря - окуліста. Згідно проведеного огляду було виявлено міопію слабкого ступеню, контузію слабкого ступеню, гематома повіки, травматичний уволіт очей. За результатами огляду нейрохірурга на час проведення огляду патологій, що потребували нейрохірургічного лікування не було.

До жовтня місяця його зір погіршився настільки, що він був вимушений повторно звернутися до окуліста для огляду. В результаті останнього, 05.10.2022 року йому було виписано рецепт на окуляри, які він придбав 06.10.2022 року за 9475,80 грн., що підтверджується належим чином засвідченими доказами.

В поданій 30.01.2023 року заяві про збільшення позовних вимог цивільний позивач ОСОБА_5 збільшив свої позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_3 13445,80 грн. матеріальної шкоди в тому числі і вартість мобільного телефону та 15000 гривень моральної шкоди.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

ОСОБА_3 в судовому засіданні цивільний позов ОСОБА_5 заперечив повністю.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З метою перевірки доведеності позовний вимог в частині необхідності придбання ОСОБА_5 окулярів, та наявності причинно-наслідкового зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями та погіршенням гостроти зору, за клопотанням представника цивільного позивача, судом було призначено судово-медичну експертизу.

Згідно висновку експерта № Д-116 від 21 лютого-20 березня 2023 року експертом встановлено, що між отриманою травмою обличчя ОСОБА_5 у виді «забою м`яких тканин ділянки лівої вилиці з точковими крововиливами та синцем на нижній повіці лівого ока» та відміченими лікарями захворюваннями очей «ангіопатаї сітківки обох очей; складний міопічний астигматизм обох очей» і їх наслідками у вигляді зниження гостроти зору - причинно-наслідкового зв`язку не вбачається.

Таким чином, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди у виді компенсації йому за придбані окуляри в сумі 9475,80 гривень.

Суд, також не вбачає підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 вартості мобільного телефону в сумі 4045 гривень, оскільки позивачем не доведено, що пошкоджений телефон належав саме ОСОБА_5 , та що саме ОСОБА_3 , а не хтось інший його пошкодив.

Таким чином суд вважає, що цивільний позивач ОСОБА_5 не довів свої позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди до ОСОБА_3 належними, допустимими та достатніми доказами.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_5 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3-5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Її розмір суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

На переконання суду, доведеним в судовому засіданні є нанесення обвинуваченим для потерпілого ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, які призвели до фізичних та моральних страждань.

Виходячи з принципу справедливості та розумності, на думку суду, підлягає стягненню з обвинуваченого на користь ОСОБА_5 моральна шкода в сумі 2000 гривень.

Речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обивався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 23 ЦК України, ст. 81 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1