УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000203 від 21.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 1 ст. 302, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000203 від 21.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 1 ст. 302, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України.

В ході досудового розслідування з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 02.06.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання речей та документів, що пов`язані із отриманням неправомірної вигоди за створення та утримання місць розпусти і звідництва, сутенерства або втягненням в заняття проституцією.

У ході проведення обшуку було вилучено зокрема грошові кошти у сумі 20 (двадцять) Фунтів Стерлінга (однією купюрою), 1000 (тисяча) Білоруських рублів (однією купюрою), 200 (двісті) російських рублів (купюрами по 50 рублів), 500 (п`ятсот) гривень (однією купюрою), 1000 (тисяча) гривень (однією купюрою), 500 (п`ятсот) доларів США (купюрами по 100 (сто) доларів США), які поміщено до сейф-пакету S2050000; грошові кошти у сумі 300 (триста) Євро (купюрами по 50 (п`ятдесят) Євро), 910 (дев`ятсот десять) доларів США (купюрами у кількості 9 (дев`ять) штук по 100 (сто) доларів США та 1 (одна) купюра номіналом 10 (десять) доларів США), які поміщено до сейф-пакету S2050001.

Постановою слідчого вилучені в ході обшуку грошові кошти,

у відповідності до ст. 98 КПК України, було визнано речовими доказами.

В рамках кримінального провадження ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України.

Як встановлено з обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , виконуючи роль «адміністратора», займалась сутенерством, щодо декількох осіб, вчиняючи дії по забезпеченню заняття проституцією невстановлених на теперішній час жінок, у квартирі АДРЕСА_2 , основною метою якого було отримання прибутку від надання сексуальних послуг.

ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де вилучено грошові кошти, які не виключено, могли бути отримані в результаті злочинних дій.

Крім того, у ході досудового розслідування проводився комплекс негласних (слідчих) розшукових дій, в тому числі контроль за вчиненням злочину у вигляді спеціального слідчого експерименту, а також огляд та вручення заздалегідь ідентифікованих грошових коштів, з метою документування вищевказаної протиправної діяльності.

Наразі, триває розсекречення відповідних протоколів складених за результатами проведених негласних (слідчих) розшукових дій.

Разом з цим, огляд вилучених коштів, для їх порівняння із серійними номерами що вручались особі з якою було встановлено конференційне співробітництво та які передавались у ході проведення негласних (слідчих) розшукових дій, можливий лише після розсекречення вказаних протоколів, а тому накладення арешту на вилучені грошові кошти є необхідним.

Таким чином, в органу досудового розслідування виникла необхідність звернутись до слідчого судді із клопотанням про накладенням арешту на вилучені грошові кошти.

Прокурор ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник власниці майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подала до суду заяву, в якій зазначила, що вона та власниця майна проти задоволення клопотання прокурора заперечують, оскільки вилучені грошові кошти є власними коштами ОСОБА_5 та не мають до кримінального провадження жодного відношення. За вказаних обставин представник просила відмовити у задоволенні клопотання, вилучені грошові кошти повернути власниці ОСОБА_5 та розгляд клопотання провести у її відсутність та відсутність власниці майна.

Приймаючи до уваги заяви прокурора та представника власниці майна, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, сторона обвинувачення у клопотанні зазначає, що 02.06.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання речей та документів, що пов`язані із отриманням неправомірної вигоди за створення та утримання місць розпусти і звідництва, сутенерства або втягненням в заняття проституцією.

У ході проведення обшуку було вилучено, зокрема, грошові кошти у сумі 20 (двадцять) Фунтів Стерлінга (однією купюрою), 1000 (тисяча) Білоруських рублів (однією купюрою), 200 (двісті) російських рублів (купюрами по 50 рублів), 500 (п`ятсот) гривень (однією купюрою), 1000 (тисяча) гривень (однією купюрою), 500 (п`ятсот) доларів США (купюрами по 100 (сто) доларів США), які поміщено до сейф-пакету S2050000; грошові кошти у сумі 300 (триста) Євро (купюрами по 50 (п`ятдесят) Євро), 910 (дев`ятсот десять) доларів США (купюрами у кількості 9 (дев`ять) штук по 100 (сто) доларів США та 1 (одна) купюра номіналом 10 (десять) доларів США), які поміщено до сейф-пакету S2050001.

В рамках кримінального провадження ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України.

Так, в клопотанні зазначено, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать підозрюваній ОСОБА_4 .

Разом з тим, до клопотання не долучено жодних матеріалів, підтверджуючих належність грошових коштів саме підозрюваній ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , яка є матір`ю особи, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , вбачається, що остання зазначає, що вилучені грошові кошти, на які сторона обвинувачення просить накласти арешт, належать їй та вона пояснює їх походження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що з моменту вилучення грошових коштів, арешт на які просить накласти сторона обвинувачення, пройшло вже більше трьох місяців, при цьому, стороною обвинувачення не встановлено достовірно, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать саме ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження, або того, що походження вилучених грошових коштів є незаконним.

Слідчий суддя приймає до уваги той факт, що ОСОБА_5 пояснює походження грошових коштів та зазначає про належність вилучених грошових коштів саме їй.

Отже, слідчим суддею встановлено, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать третій особі в рамках кримінального провадження ОСОБА_5 .

Разом з тим, з клопотання, а також долучених в обґрунтування матеріалів, не вбачається, яке відношення власниця вилучених грошових коштів ОСОБА_5 , яка є матір`ю особи, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень в рамках кримінального провадження, має до кримінального провадження, в рамках якого сторона обвинувачення звертається з клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення не зазначено та необґрунтовано, що вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти відповідають хоча б одному із вищевказаних критеріїв, відсутнє також обґрунтування необхідності накладення арешту на них.

Сторона обвинувачення в клопотанні лише формально посилається припущення стосовно того, що вилучені грошові кошти можуть належати особі, яка є підозрюваною в рамках кримінального провадження ОСОБА_4 та які вона могла отримати внаслідок вчинення кримінально-протиправних дій.

На підставі викладеного, враховуючи необґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, оскільки в клопотанні відсутнє належне обґрунтування необхідності накладення арешту на грошові кошти, а також стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власниці майна ОСОБА_5 , про який йдеться в клопотанні, а тому слідчий суддя прийшов до переконання, що у задоволенні клопотання сторони обвинувачення слід відмовити, а вилучені під час обшуку грошові кошти повернути власниці.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000203 від 21.07.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 303, ч. 1 ст. 302, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 303, ч. 2 ст. 302 КК України відмовити.

Майно, яке було виявлено та вилучено 02.06.2023 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-грошові кошти у сумі 20 (двадцять) Фунтів Стерлінга (однією купюрою), 1000 (тисяча) Білоруських рублів (однією купюрою), 200 (двісті) російських рублів (купюрами по 50 рублів), 500 (п`ятсот) гривень (однією купюрою), 1000 (тисяча) гривень (однією купюрою), 500 (п`ятсот) доларів США (купюрами по 100 (сто) доларів США), які поміщено до сейф-пакету S2050000;

-грошові кошти у сумі 300 (триста) Євро (купюрами по 50 (п`ятдесят) Євро), 910 (дев`ятсот десять) доларів США (купюрами у кількості 9 (дев`ять) штук по 100 (сто) доларів США та 1 (одна) купюра номіналом 10 (десять) доларів США), які поміщено до сейф-пакету S2050001 - повернути ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1