Справа № 171/1774/23
Провадження № 1-кп/177/208/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кривого Рогу, кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000140 від 24.06.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Пірки Брагінського району Гомельської області республіки Білорусь, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має одну неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , інвалідності не має, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше судимого:

- 16.08.2006 вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області за ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 07.09.2010 вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 26.11.2012;

- 07.04.2016 вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки. Судимість погашена в силу п.1 ч.1 ст. 89 КК України;

- 04.06.2020 вироком Високопільського районного суду Херсонської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту. Судимість погашена в силу п.5 ч.1 ст. 89 КК України.

- 31.07.2020 вироком Високопільського районного суду Херсонської області за ч.1 ст. 310 КК України до 5 місяців арешту, з застосуванням ст. 71 КК України з урахуванням вироку цього ж суду від 04.06.2020, остаточно призначено покарання у виді 6 місяців арешту. Звільнений 27.01.2021. Судимість погашена в силу п.5 ч.1 ст. 89 КК України.

- 09.05.2023 вироком Приморського районного суду м. Одеса Одеської області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

за участі:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

23.06.2023 близько 12:00 години, тобто під час дії воєнного стану в Україні, зумовленого триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, який неодноразово продовжувався та діє донині, ОСОБА_3 перебував поблизу під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 , разом з ОСОБА_6 , у якого на лавочці знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi», модель Redmi 8, Sapphire Blue 4 GB RAM 64 GB ROM, належний останньому. Достовірно знаючи, що мобільний телефон марки «Xiaomi», модель Redmi 8, Sapphire Blue 4 GB RAM 64 GB ROM належить ОСОБА_6 , у вказаному місці, у вказаний час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 23.06.2023 приблизно о 12:05 год, під час дії воєнного стану в Україні, перебуваючи поблизу під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_4 , з метою протиправного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав вказаний мобільний телефон «Xiaomi», модель Redmi 8, Sapphire Blue 4 GB RAM 64 GB ROM, вартістю 2880,50 грн, після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним кримінального правопорушення. Суду пояснив, що дійсно 23.06.2023 перебуваючи біля під`їзду будинку № 9 по вул. Святкова у м. Зеленодольськ, побачив як потерпілий залишив свій мобільний телефон на лавці. Потребуючи грошових коштів, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, він вирішив викрасти вказаний мобільний телефон. Вчинивши крадіжку телефону, усвідомлюючи що його дії є таємними для інших осіб, він заволодівши телефоном пішов з місця вчинення кримінального правопорушення та здав телефон до ломбарду, за що отримав певну суму коштів, які використав на придбання цигарок, придбання деяких медикаментів для лікування собаки і на проїзд до м. Кривого Рогу. Зазначав, що в момент вчинення кримінального правопорушення усвідомлював протиправність своїх дій, те, що вчиняє крадіжку майна належного потерпілому, а також те, що вчиняє вказані дії в період іспитового строку. Вказував, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення його спонукала потреба в грошах, які були потрібні на власного харчування та лікування собаки.

ОСОБА_3 вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, висловив позиції щодо призначення ОСОБА_3 не суворого покарання (а.с. 43).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності їх позиції відсутні, учасникам судового провадження роз`яснено, що при застосуванні ч.3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 , якому роз`яснювалося право на захист та який повідомив, що захисника не потребує, суду пояснив, що він розуміє зміст цих обставин та позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд дійшов висновку щодо підтвердження поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками - таємного викрадання чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, одружений, має неповнолітню доньку, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується добре (а.п. 96), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.п. 93-94), раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі кримінальні правопорушення, судимість за які переривалася та на даний час не погашена (а.п. 97-99), вказане кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку визначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.05.2023 (а.с. 101-102), що свідчить про небажання обвинуваченого ставити на шлях виправлення та припинити вчинення кримінальних правопорушень. Відповідно до висновку органу пробації, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк становить високу небезпеку для суспільства (а.с. 38-40). Шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована, шляхом повернення майна потерпілому на стадії досудового розслідування.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, оскільки він визнав свою вину, дав правдиві показання, щиро жалкує про вчинене та негативно оцінює вчинене кримінальне правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України у даному кримінальному провадженні вчинено ОСОБА_3 у період невідбутого покарання, за вироком Приморського районного суду м. Одеси Одеської області від 09.05.2023, відповідно до якого ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі та звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік, остаточне покарання має бути призначено за сукупністю вироків, згідно з ч. 1 ст. 71 КК України.

Аналіз положень КК (ч. 3 ст. 78, ч.ч. 1, 4 ст. 71, ч. 3 ст. 72), п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» дає можливість зробити висновок, що у випадку вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Відповідно, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону та не може бути застосоване. Аналогічний висновок викладено у постанові ВС від 14.09.2021 у справі № 127/25037/17.

Відповідно до ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з їх співвідношення, зокрема одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі. Встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Враховуючи викладене, на підставі 72 КК України, невідбуте покарання призначене ОСОБА_3 за вироком Приморського районного суду м. Одеси Одеської області від 09.05.2023 у виді 2 років обмеження волі, підлягає переведення в покарання у виді позбавлення волі та відповідно складає 1 рік позбавлення волі.

Враховуючи визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненому, висловлення щирого каяття, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за можливе, при застосуванні положень ст. 71 КК України, застосувати саме принцип частково приєднання невідбутої частини покарання.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, у виді позбавлення волі, підлягає частковому приєднанню невідбута частина покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси Одеської області від 09.05.2023, що з урахуванням положень ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) року позбавлення волі.

Саме таке покарання, на переконання суду, є законним та справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст. 373, ст. 374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, у виді 5 (п`яти) року позбавлення волі, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси Одеської області від 09.05.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 (двох) років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, що відповідно до ст. 72 КК України відповідає 1 (одному) року позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня затримання в порядку виконання вироку.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Xiaomi», модель Redmi 8, Sapphire Blue 4 GB RAM 64 GB ROM, SIM картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», що передані на зберігання ОСОБА_6 (а.п. 28-29, 45-46) залишити законному володільцю ОСОБА_6 .

- оптичний DVD- диск «Verbatim» (а.п. 54-55), оптичний DVD- диск (а.п. 69-70), що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалів кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження 0000140 від 24.06.2023 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 171/1774/23 (провадження № 1-кп/177/208/23).

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1