Справа №589/2170/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/207/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 589/2170/21 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31.05.2021, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Привокзальне Ямпільського району Сумської області, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі (із змінами) прокурор ОСОБА_6 просить змінити вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн; за ч. 4 ст. 358 КК у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. В іншій частині вирок залишити без змін. Вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_7 не може бути призначене покарання у виді обмеження волі, оскільки він є інвалідом другої групи.

Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31.05.2021 ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, і йому призначене покарання: за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК у виді обмеження волі строком 1 рік; ч. 4 ст. 358 КК у виді обмеження волі строком 2 роки. На підставі ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначене покарання у виді обмеження волі строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. На підставі ст. 76 КК на ОСОБА_7 покладені обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та навчання. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 1372,96 грн.

Згідно вироку, в кінці липня 2020 р. ОСОБА_7 , реалізуючи умисел, направлений на пособництво у виготовлені завідомо підробленого посвідчення, через мережу інтернет знайшов оголошення та зателефонував невстановленій особі, яка повідомила, що для виготовлення підробленого посвідчення водія необхідно надати свої фотокартки та повідомити персональні дані. В кінці липня 2020 р. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , надіслав невстановленій особі на електронну адресу свій особистий фотознімок і надав свої персональні дані, які у подальшому було використано для виготовлення посвідчення водія. Через деякий час ОСОБА_7 у відділенні Нової Пошти № 4 у м. Шостка Сумської області отримав підроблене посвідчення водія, за що сплатив грошові кошти в сумі 5000 грн. 28.04.2021 близько 02:30 ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Ford Sierra» по вул. Кутузова в м. Шостка Сумської області, за порушення ПДР був зупинений працівником поліції для перевірки документів. ОСОБА_7 використав і надав працівникам поліції для ознайомлення підроблений документ: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 .

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу, доводи захисника ОСОБА_9 , який не заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, допущене судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання, то вони є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Так, вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31.05.2021 ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК, і йому призначене покарання: за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК у виді обмеження волі строком 1 рік; ч. 4 ст. 358 КК у виді обмеження волі строком 2 роки. На підставі ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначене покарання у виді обмеження волі строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. На підставі ст. 76 КК на ОСОБА_7 покладені обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 65 КК, суд призначає покарання відповідно положень Загальної частини цього Кодексу, а згідно ст. 61 КК покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. При цьому обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до 14 років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю 1 і 2 групи.

Вказані вимоги закону не дотримані, оскільки незважаючи на те, що ОСОБА_7 є особою з інвалідністю 2 групи, суд призначив йому покарання як за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК, так і за ч. 4 ст. 358 КК у виді обмеження волі.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є: незастосування закону, який підлягав застосуванню; застосування закону, який не підлягав застосуванню. При цьому, колегія суддів враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 07.12.2021 (справа № 617/775/20), згідно якого: «Зміна за результатами розгляду апеляційної, касаційної скарги покарання у виді позбавлення чи обмеження волі, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК на штраф не є погіршенням правового становища обвинуваченого, засудженого. Призначення апеляційним судом покарання у виді штрафу замість призначеного судом першої інстанції покарання у виді обмеження чи позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК не є: «застосуванням більш суворого покарання» в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК; «неправильним звільненням від відбування покарання» в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК; «іншим погіршенням становища обвинуваченого» в розумінні ч. 2 ст. 404 і ч. 1 ст. 421 цього Кодексу, у зв`язку із чим задоволення відповідних апеляційних вимог сторони захисту з огляду на приписи ст. 420 КПК не вимагає скасування у відповідній частині вироку суду першої інстанції і постановлення нового вироку. Таке рішення суд апеляційної інстанції постановляє у формі ухвали».

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК у виді штрафу в межах санкцій цих статей, а остаточне покарання визначити згідно ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31.05.2021 відносно ОСОБА_7 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В іншій частині вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31.05.2021 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4