Справа № 352/1308/23
Провадження № 1-кс/352/228/23
У Х В А Л А

про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

13.06.2023 м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

слідчої ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

секретаря ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшої слідчої СВ ВП № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побережжя, Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, розлученого, з середньою-спеціальною освітою, на утриманні нікого не має, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000201 від 11.06.2023 відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Підозрюваний отримав копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується його особистим підписом у клопотанні.

Клопотання обґрунтовується тим, що 10.06.2023 близько 19 год 50 хв ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перебували на території домогосподарства, де спільно проживають разом зі своєю матір`ю ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_2 . Цього ж дня, близько 20 год 10 хв між рідними братами ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які знаходились у господарському приміщенні (гаражі), на ґрунті довготривалих неприязних відносин через розбіжності у ставленні до матері, розпочався словесний конфлікт, у ході якого ОСОБА_4 , нарізаючи кропиву кухонним ножем, який тримав у правій руці, під час суперечки наніс вказаним ножем декілька цілеспрямованих ударів у життєво важливі ділянки тіла ОСОБА_8 , а саме в ліву половину грудної клітини, чим спричинив йому тілесні ушкодження. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді відкритої травми грудної клітини, проникаючого ножового пошкодження лівої половини грудної клітини з пошкодженням сегменту лівої легені, лівобічного гемо пневмотораксу, колото-різаної рани грудної клітини, які відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом відібрання заяви від ОСОБА_8 від 11.06.2023; протоколом огляду місця події, проведеним за правилами проведення передбаченими обшуку, по АДРЕСА_2 від 11.06.2023; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.06.2023; визнаними та приєднаними до матеріалів кримінального провадження речовими доказами; протоколом затримання ОСОБА_4 від 11.06.2023. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка та експерта, оскільки потерпілий та свідок на час розгляду даного клопотання, судом ще не допитані. Враховуючи наведені ризики, тяжкість злочину, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту неможливе. Просила застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що інший запобіжний захід, не може забезпечити виконання ОСОБА_10 його процесуальних обов`язків по кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просив його задоволити.

Підозрюваний у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину. Останній та його захисник не погодились на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Приходжу до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий судя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий судя враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вважаю, що прокурор не довів наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України. Погоджуючись з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину, вважаю необґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження існування таких ризиків, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка та експерта.

При цьому враховую, що підозрюваний визнає свою вину у вчиненні інкримінованого тяжкого злочину, щиро кається. Крім того, враховую, що підозрюваний має постійне місце проживання, неофіційно працює, раніше не судимий.

З огляду на викладене вважаю голослівним твердження прокурора щодо недостатності застосування у даному випадку більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, приходжу до висновку про відмову у застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків згідно ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176-178, 181, 183, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні цілодобово залишати місце постійного проживання по АДРЕСА_2 , на строк два місяці, тобто до 13 серпня 2023, без застосування електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого у кримінальному провадженні старшої слідчої слідчого відділення ВП №1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП капітана поліції ОСОБА_3 за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідком у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним вище вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії ухвали два місяці до 13 серпня 2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ