Справа № 739/1770/23
Провадження № 1-кс/739/692/23
УХВАЛА

про відмову в задоволення клопотання про арешт майна

25 серпня 2023 року м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, внесене у кримінальному провадженні №0000009 від 20.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000009 від 20.04.2023 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що Новгород-Сіверською окружною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000009 від 20.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 204 КК України, за фактом незаконного виготовлення підакцизних товарів, що становлять загрозу для життя та здоров`я людей, транспортування та зберігання з метою збуту та збут підакцизних товарів, що призвело до отруєння особи на території Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Під час досудового розслідування встановлено, що 21.06.2023, o 11 год. 41 хв., ОСОБА_4 перебуваючи на території ринку по вул. Базарна, біля будівлі під № 24 в м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, не маючи ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, діючи умисно, в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Податкового кодексу України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, незаконно збув ОСОБА_5 , який був залучений до проведення негласної слідчої розшукової дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, тютюнові вироби - сигарети з фільтром без марок акцизного податку у кількості 479 штук та два пакунки з тютюном без марок акцизного податку масою 84 г та 92 г відповідно, за грошові кошти в сумі 840 грн. Після чого ОСОБА_5 викурив одну сигарету з фільтром, яку останньому незаконно збув ОСОБА_4 , що призвело до отруєння.

Відповідно до висновку експерта від 06.07.2023 речовина, яка міститься в сигаретах з фільтром в пакеті № 2 є сухою подрібненою речовиною рослинного походження та є частинами рослини тютюн справжній Nikotiana tabacum L (рід тютюн - Nikotiana L родина пасльонових - SoIanaceae 1).

Згідно з висновком експерта від 06.07.2023 речовина, яка міститься в пакеті № 1 (об`єкти №№ 1, 2) є сухою подрібненою речовиною рослинного походження та є частинами рослини тютюну справжнього - Nikotiana tabacum L (рід тютюн - Nikotiana L родина пасльонових - SoIanaceae 1).

Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут тютюнових виробів без марок акцизного податку ОСОБА_4 08.08.2023 о 09 год. 02 хв. перебуваючи на території ринку по вул. Базарна, біля будівлі під № 24 в м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області не будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, не маючи ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, діючи умисно, в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Податкового кодексу України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, незаконно збув ОСОБА_5 , тютюнові вироби - сигарети з фільтром без марок акцизного податку у кількості 440 штук із візуально наявною всередині сигарет сухою подрібненою речовиною рослини тютюн, за грошові кошти в сумі 650 грн. Після чого ОСОБА_5 викурив одну сигарету з фільтром, яку останньому незаконно збув ОСОБА_4 , що призвело до отруєння.

09.08.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального, правопорущення, передбаченого ч.3 ст. 204 КК України.

Вставлено, що відповідно до інформації з РСЦ ГСЦ МВС в Чернігівській області у власності ОСОБА_4 перебуває рухоме майно причіп ПА 004, червоний, №шасі НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 . Санкція ч.3 ст. 204 КК України передбачає позбавленням волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна, з вилученням та знищенням незаконно виробленої або придбаної продукції, обладнання для її виготовлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на причіп ПА 004, червоний, №шасі НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 . Крім того, накладення арешту на зазначений причіп є заходом забезпечення кримінального провадження, що в свою чергу дає змогу запобігти і подолати негативні обставини, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження та досягти його дієвості тому просить слідчого суддю накласти арешт на причіп ПА 004, червоний, №шасі НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , поклавши обмеження у виді заборони на його відчуження та розпорядження. В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити. Заслухавши доводи прокурора та дослідивши додані до нього матеріали, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 7) ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна. Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність слідчого, дізнавача, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора. Згідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Частиною 1 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні. На підставі викладеного слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки, прокурором під час судового розгляду не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого саме ч.3 ст.204 КК України та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, внесене у кримінальному провадженні №0000009 від 20.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 204 КК України, а саме рухомого майна-причіп ПА 004, червоний, № шасі НОМЕР_1 днз. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -відмовити. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 30 серпня 2023 року о 08.55 год.