Справа № 203/3634/23
Провадження № 1-кп/0203/725/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ;

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000948 від 07.04.2023 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказаний обвинувальний акт.

У судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду без їх участі.

Дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України.

Одним із рішень, які вправі ухвалити суд у підготовчому судовому засіданні, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, є рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України вказане питання підлягає першочерговому з`ясуванню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правило підсудності.

Положеннями ст. 32 КПК України, визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме, заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно.

ОСОБА_4 інкримінується вчинення декількох епізодів злочинної діяльності, однакових за тяжкістю.

У викладі фактичних обставин останнього за часом епізоду, крім іншого зазначено, що ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, будучи впевненим у наявності в ОСОБА_4 вказаного в оголошенні товару, 09.04.2023 о 20:16 годині перевів на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_6 , грошові кошти у сумі 995 гривень 00 копійок. Отримавши від ОСОБА_5 грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов?язків по доставці замовленого товару не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 995 гривень 00 копійок.

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. Шахрайство вважається закінченим з моменту переходу чужого майна у володіння винного або з моменту отримання ним права розпоряджатися таким майном. При цьому для розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на банківському рахунку, не є обов`язковою умовою їх зняття з такого рахунку. Особливістю грошових коштів, які знаходяться на банківському рахунку, є те, що особа має можливість користуватися чи розпорядитися ними в будь-якому місці, де наявна можливість безготівкового розрахунку, або ж є пристрій для зняття таких коштів у готівковій формі.

Отже, після перерахування потерпілим ОСОБА_5 грошових коштів на зазначену ОСОБА_4 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , останній мав можливість розпоряджатися ними.

Тож, враховуючи те, що встановити місце вчинення ОСОБА_4 останнього епізоду злочинної діяльності, як і решти епізодів, зі змісту обвинувального акту неможливо, кримінальне провадження повинен здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Так, з обвинувального акту вбачається, що його складено за місцем розташування органу досудового розслідування - слідчого відділу ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (площа Троїцька, 2-а, м. Дніпро), та затверджено за місцем розташування Центральної окружної прокуратури м. Дніпра (вул. Архітектора Олега Петрова, 23, м. Дніпро).

Тобто, місцезнаходження органу, що закінчив досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, не відноситься до територіальної юрисдикції Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Відтак, суд вважає, що вказаний обвинувальний акт направлено до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з порушенням правил територіальної підсудності.

Аналізуючи вищенаведене, з метою недопущення порушення територіальної підсудності кримінального провадження, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 34 КПК України, є достатні підстави для направлення обвинувального акта відносно ОСОБА_4 до Дніпровського апеляційного суду, для визначення підсудності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 34, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000948, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2023року, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, направити до Дніпровського апеляційного суду, для визначення підсудності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1