Справа № 357/7305/23
У Х В А Л А

20 червня 2023 року м. Біла Церква. Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Антонівка, Шполянського району Черкаської області, громадянки України, освіта середня, вдови, офіційно не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 18.06.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.06.2023 року, близько 21 години, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 перебували за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , де вживали разом алкогольні напої,де між подружжям на грунті ревнощів виник конфлікт.

В подальшому, в цей же час, на фоні раптово виниклого конфлікту ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров`ю потерпілому, перебуваючи в приміщенні спальної кімнати вказаного будинку, взяла зі столу, в праву руку кухонний ніж та умисно завдала ОСОБА_7 один удари ножем в область спини.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини зліва, внаслідок якого ОСОБА_7 помер за місцем свого проживання до приїзду екстреної медичної допомоги.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

18.06.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 18.06.2023, проведеного за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого було виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з колото-різаною раною в області лівої лопатки, також було виявлено та вилучено: ніж зі слідами речовини бурого кольору (далі-РБК), змиви з ножа, полотенце з РБК, чоловічі труси з РБК, мобільний телефон НОМІ І189, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , медичний пластир з РБК, 6 скляних чарок, 4 скляні чашки, 1 металева чашка, недопалки з-під цигарок;

- показами свідка ОСОБА_8 , який являється поліцейським ВРПП Білоцерківського районного управління поліції, у ніч з 17.06.2023 на 18.06.2023 перебував на чергуванні в складі екіпажу Батут-35 та першим із працівників поліції прибув на місце подій та який показав, що прибувши на місце події, ними на підлозі у кімнаті було виявлено тіло чоловіка, який лежав на спині, без ознак життя. Під час спілкування з ОСОБА_4 остання повідомила, що вдарила чоловіка ножем у спину під час сварки, окрім цього ОСОБА_9 вказала на місцезнаходження ножа, який лежав на підлозі та на якому були плями крові;

- показами свідка ОСОБА_10 , який надав покази, аналогічні показам ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту лікаря КНП КОР «КОЦЕМД МК» ОСОБА_11 , яка показала, що 17.06.2023 вона перебувала на добовому чергуванні в складі бригади ЕМД-218, близько 23 год. 57 хвилин їй на планшет надійшов виклик від ОСОБА_4 , 1972 р.н., адресу назвати відмовилася. Повідомлення було наступного змісту: ножове поранення ножицями під ліву лопатку, дихання та серцева діяльність відсутні. Зателефонувавши до ОСОБА_4 було встановлено, що мова у останньої була не чітка, сповільнена. Прибувши на місце виклику було виявлено ОСОБА_4 , яка сиділа при вході до будинку та палила цигарки, остання провела працівників ЕМД до будинку, а саме до кімнати, у якій на підлозі, в горизонтальному положенні, на спині головою до входу у кімнату перебував чоловік без ознак життя. В ході спілкування із ОСОБА_4 , остання повідомила, що вдарила чоловіка ножицями в ділянку лівої лопатки, після чого останній впав на підлогу;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яка вказала, що 17.06.2023 вона перебувала в гостях у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_3 та близько 16 години у ОСОБА_9 та ОСОБА_13 на фоні ревнощів стався конфлікт, у зв`язку з чим свідок пішла з місця відпочинку до свого місця проживання;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 , яка визнала вину у вчиненому злочину та повідомила, що 17.06.2023 року, близько 21 години, точний час вона не пам`ятає, вона спільно з чоловіком - ОСОБА_7 перебували за місцем свого спільного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , де вживали разом алкогольні напої та між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 взяла у праву руку кухонний ніж на нанесла ОСОБА_14 один удар ножем в область спини, піл ліву лопатку;

- проведенням слідчого експерименту з підозрюваною ОСОБА_4 , під час якого остання показала механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ;

- повідомленням ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 перебуваючи на волі буде:

На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років. Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрювану ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, так у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання;

Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної ОСОБА_4 , до втечі.

Крім цього, ОСОБА_4 на даний час не працевлаштована, не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінального правопорушення. Також вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 останні роки проживала не за місцем реєстрації та усвідомлення можливості настання вкрай несприятливих наслідків, в разі доведення її вини може спонукати підозрювану ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас, відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_4 та знаючи дані свідків, які вказують на причетність її до вчинення кримінального правопорушення може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. Також, ОСОБА_4 може впливати на свідків шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення), який обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а також враховуючи відсутність будь-яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину, тому наявний ризик вчинення підозрюваною ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, в тому числі стосовно свідків даного злочину шляхом незаконного впливу на них з метою викривлення події злочину та реабілітації себе як злочинниці.

Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована , не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінального правопорушення.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано прокурором.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід у виді як особисте зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В даному випадку є неможливими застосування запобіжного заходу в виді особистої ї поруки з огляду на відсутність осіб, які б відповідали вимогам ст. 180 КПК України, які можуть бути поручителями.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 , з огляду на наявність високого ступеню ризику переховування від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, до підозрюваної ОСОБА_4 , не можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставин, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Викладені обставини свідчать про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрювану та захисника, які не заперечують проти задоволення клопотання, дослідивши клопотання та приєднані до клопотання документи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п. 1,3,5 КПК України, на які вказує слідчий, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, є докази досліджені слідчим суддею.

ОСОБА_4 слідчому судді повідомила, що вона вказаний у клопотанні злочин вчинила будучи у стані алкогольного сп`яніння. Із застосуванням відносно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою згідна.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 ч.1 КПК України, обставини а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі її визнання винуватою у вчинені злочину передбаченого ст. 121 ч.2 КК України (позбавлення волі від 7 до 10 років), вона раніше не судима, офіційно не працює, не має постійного доходу, міцних соціальних зв`язків, а ті які є, не являються стримуючим фактором її поведінки.

Слідчий суддя вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може запобігти ризикам, передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбачених п. 1,3.5 ч.1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.06.2023 ОСОБА_4 затримана 18 червня 2023 р. о 03 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя вважає, що існує підстава не визначати розмір застави у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 передбачена ст. 183 ч.4 п.1 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.1,3,5, 178,182,183,193,194,196,197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчинені злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, які обчислювати з 03 години 10 хвилин 18 червня 2023 р.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується о 03 годині 10 хвилин 16 серпня 2023 р.

Копію ухвали вручити підозрюваній негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_15