Справа № 586/344/19
Провадження № 1-кп/590/34/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року смт. Ямпіль

Ямпільський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ямпільського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000045 від 10.02.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області м. Середина-Буда, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 16.04.2013 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців;

2) 22.05.2018 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі; з іспитовим строком на 2 роки;

3) 06.11.2018 року Середино-Будським районним судом Сумської області за ч.3 ст.297, ст.71 КК України до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019 приблизно о 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що у вказаному будинку ніхто не проживає. Після чого, підійшовши до вищевказаного домоволодіння зі сторони городу, через дверний отвір між двома господарськими спорудами, двері у якому відсутні, ОСОБА_4 потрапив на територію господарського двору. Перебуваючи на території господарського двору, ОСОБА_4 вирішив зайти до однієї з господарських споруд та відчинивши двері, які на запираючий пристрій зачинені не були, потрапив до середини. Перебуваючи у середині господарчої споруди, ОСОБА_4 серед речей побачив оцинкований таз ємністю 21 л та емальовану каструлю об`ємом 40 л. В цей момент у нього виник умисел скоїти їх крадіжку. Після цього реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб ОСОБА_4 скоїв крадіжку оцинкованого тазу ємністю 21 л та емальованої каструлі з кришкою об`ємом 40 л, належних ОСОБА_6 , вартість яких становить: оцинкованого тазу ємністю 21 л - 40 грн., емальованої каструлі об`ємом 40 л з кришкою - 333,33 грн., спричинивши збитки на загальну суму 373,33 грн. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, 09.02.2019 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, повернувся до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та через дверний отвір між двома господарськими спорудами, двері у якому відсутні, потрапив на територію господарського двору. Перебуваючи на території господарського двору, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне з корисливих мотивів викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб скоїв крадіжку чавунної двохкомфорної пічної плити, яка знаходилась біля входу до будинку, належної ОСОБА_6 вартість якої становить 449,67 грн., після чого зайшов до однієї з господарських споруд та відчинивши двері, які на запираючий пристрій зачинені не були потрапив до середини. Перебуваючи в середині господарської споруди ОСОБА_4 скоїв крадіжку майна, а саме: металевого будівельного рівня довжиною 30 см, вартість якого становить - 93,33 грн., одного молотка, вартість якого становить 53,67 грн., двох сокир, вартість яких становить 366,66 грн., пилки по металу, вартість якої становить 83,00 грн., спричинивши збитки потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1046,33 грн. Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушення визнав частково. Однак на даний час не пам`ятає коли саме ним було вчинено крадіжки, що саме було викрадено та кількість викраденого майна.

Оцінюючи зазначені показання обвинуваченого з точки зору їх належності та допустимості, суд вважає, що вказаним критеріям вони відповідають, при тому, що в цілому вони є логічними, послідовними та такими, які взаємоузгоджуються між собою, а також об`єктивно співпадають з іншими дослідженими по справі доказами.

Крім часткового визнання обвинуваченим вини у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185КК України вина ОСОБА_4 доведена дослідженими судом доказами:

-протоколом огляду місця події від 10.02.2019 року, а саме: домовоління, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , відеофіксацією проведення огляду місця події від 10.02.2019 на оптичному носії диску CD-R та ілюстрованими таблицями, доданими до протоколу огляду місця події від 10.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 ;

-висновком експерта Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України №19/119/11-1/415е від 20.02.2019 року та фототаблицями, доданими до висновком експерта Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України №19/119/11-1/415е від 20.02.2019 року, відповідно до якого встановлено ринкову вартість на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 07.02.2019-09.02.2019 викраденого з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , майна, а також ринкову вартість на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 07.02.2019-09.02.2019 одного кілограма брухту чорного металу;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.03.2019 за участю підозрюваного ОСОБА_4 та ілюстративними таблицями, доданими до протоколу проведення слідчого експерименту від 13.03.2019, відповідно до яких ОСОБА_4 пояснив та показав, як він 07.02.2019 та 09.02.2019 приходив до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де знаючи, що у вказаному будинку ніхто не проживає, зі сторони городу, через дверний отвір між двома господарськими спорудами, двері у якому відсутні, проникав на територію господарського двору, де відчинивши двері, які на запираючий пристрій зачинені не були, потрапив до середини, звідки скоїв крадіжки оцинкованого тазу ємністю 21 л та емальованої каструлі з кришкою об`ємом 40 л, а пізніше ще й чавунної двохкомфорної пічної плити, яка знаходилась біля входу до будинку, та металевого будівельного рівня довжиною 30 см, одного молотка, двох сокир, пилки по металу, які знаходились в одній з господарських споруд. Потім повідомив, що після вчинення кримінального правопорушення, він з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме: продав викрадені речі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виручені кошти від продажу викраденого майна він витратив на їжу та спиртне.

Також в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_9 , який надав покази, що в лютому місяці 2019 року працівники поліції запросили його бути понятим при добровільній видачі речей ОСОБА_10 , який займається скуповуванням металу. Так, в його присутності ОСОБА_11 добровільно видав працівникам поліції каструлі та плиту, які в подальшому були вилученими. Хто саме приніс вказані речі, він не знає, проте повідомив, що в ході слідства під час допиту ОСОБА_11 , він неодноразово чув прізвище ОСОБА_12 . Додав, що був понятим ще ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_14 , в судовому засіданні надав покази, що взимку 2019 року ОСОБА_15 запропонував йому купити в нього 2 (дві) сокири та молоток, рівень та пилку по металу за що він сплатив останньому чи 70,00 грн. чи 80,00 грн. (точно не пам`ятає). Через кілька днів до нього прийшли працівники поліції, його допитував слідчий. В ході допиту слідчим, він повідомляв, що подія сталась взимку 2019 року. Працівникам поліції він видав: молоток, 2 сокири, рівень та пилку по металу. Повідомив, що ОСОБА_4 йому казав, що це були його особисті речі.

Від допиту інших свідків прокурор відмовився в судовому засіданні. Відмова прийнята судом, оскільки проти цього не заперечував обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 .

Згідно ч.3 ст.323 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статей 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Підстав не довіряти зазначеним вище доказам у суду не має, оскільки вони будь-яких сумнівів у їх належності (стосовності), допустимості, достовірності і достатності не викликають, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії суд кваліфікуєза ч.3 ст.185 КК України, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у інше приміщення чи сховище.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до положень ст.12 КК України вчинив тяжкий злочин. Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є громадянином України, має постійне місце проживання в Україні, не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, працездатний, негативно характеризується за місцем проживання, вчинив злочини, які відносяться до категорії тяжких, але тяжких наслідків від цього не настало.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, є визнання вини.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, є рецидив злочину.

Враховуючи обставини справи, тяжкість вчинених злочинів, характеристику особи підсудного ОСОБА_4 ,який вину визнав частково, його вік, ставлення до вчиненого, роль, відсутність тяжких наслідків, майно, що належить потерпілому повернуто, останній претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого не має, а також зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_4 раніше засуджувався за вчинення корисливих злочинів і знову вчинив злочини проти власності, то суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе тільки в умовах його ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі. Обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, судом установлено, що вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 06.11.2018 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст.297, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки і 6 (шість) місяців, яке ОСОБА_4 відбуває на даний час.

Відповідно до частин 1, 4 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 слідує, що оскільки при призначенні остаточного покарання з правилами ст. 71 КК України суд до призначеного покарання за новим вироком приєднує саме невідбуту частину покарання за попереднім вироком, початок строку відбування покарання має рахуватися або з дня ухвалення нового вироку, або ж дня приведення такого вироку до виконання, а не з початку строку відбування покарання за попереднім вироком. При цьому відбута частина покарання за попереднім вироком у строк відбування покарання за новим вироком не зараховується.

За наведеного, суд вважає, що на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, слід частково приєднати не відбуте ОСОБА_4 покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №19/119/11-1/415е від 20.02.2019року на суму 858,00 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім грн. 00 коп.) слід покласти на обвинуваченого.

Ухвалою Середино-Будського районного суду Сумської області від 19.03.2019 було застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб до 11 травня 2019 року включно. Тому у строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк тримання під вартою.

Запобіжний захід обвинуваченому обирався, але строк його дії вже закінчився, тому суд вважає можливим до набрання вироком законної сили, не застосовувати до ОСОБА_4 запобіжний захід.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставіст.71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 06 листопада 2018 року, у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно призначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 19 липня 2023 року.

Зарахувавши до нього строк тримання під вартою з 19 березня 2019 року по 11 травня 2019 року включно, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Після вступу вироку в законну силу долю речових доказів вирішити наступним чином:

-пічну двухкомфорну плиту, оцинкований таз, емальовану каструлю, молоток, дві сокири, пилку по металу та клечату сумку з дрібним металобрухтом, передані на зберігання громадянській дружині потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_16 під розписку - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витратина проведення судово-товарознавчої експертизи №19/119/11-1/415е від 20.02.2019року на суму 858 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім грн. 00 коп.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1