Справа № 541/2718/23
Провадження № 1-кс/541/809/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню №0000205 від 01.08.2023 за ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2023 року прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено в ході огляду 01.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пластиковий елемент білого кольору, можливо від лампочки зі слідами РБК; виріз з пластикової ємності зі слідами РБК; змив РБК з поверхні лівої створки металопластикових дверей га контроль до нього; два фрагмент дерев`яної палиці зі слідами РБК; сліди рук (п`ять липких стрічок); пластиковий фрагмент дверей зі слідами взуття.

В обґрунтування клопотання посилається, що сектором дізнання Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000205 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 31.07.2023 близько 10 год. 00 хв. невстановлена особа, незаконно проникла до території домоволодіння та до будинку, шляхом відмикання вхідних дверей (воріт) до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Своїми діями невстановлена особа порушила недоторканність житла ОСОБА_3 .

01.08.2023 у ході розслідування кримінального провадження старшим дізнавачем сектору дізнання Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 проведено огляд місця події на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: пластиковий елемент білого кольору, можливо від лампочки зі слідами РБК; виріз з пластикової ємності зі слідами РБК; змив РБК з поверхні лівої створки металопластикових дверей га контроль до нього; два фрагмент дерев`яної палиці зі слідами РБК; сліди рук (п`ять липких стрічок); пластиковий фрагмент дверей зі слідами взуття.

Вилучені об`єкти направлено до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород Полтавської області та 01.08.2023 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане вилучене майно.

Вилучені речові докази мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні. Арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, зокрема проведення експертиз, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судове засідання прокурор не з`явилася. В направленій слідчому судді заяві просив проводити розгляд клопотання без його участі та задовольнити його з викладених в ньому підстав.

Користувач майна ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату ,час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників кримінального провадження фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

СД Миргородського РВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000205 від 01.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.162 КК України.

01.08.2023 дізнавачем СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 проведено огляд території домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого на підставі письмової заяви ОСОБА_3 , користувача домоволодіння, було оглянуто та вилучено зазначене у клопотанні майно: пластиковий елемент білого кольору, можливо від лампочки зі слідами РБК; виріз з пластикової ємності зі слідами РБК; змив РБК з поверхні лівої створки металопластикових дверей га контроль до нього; два фрагмент дерев`яної палиці зі слідами РБК; сліди рук (п`ять липких стрічок); пластиковий фрагмент дверей зі слідами взуття.

Постановою дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 01.08.2023 вищевказане майно визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та визначено місце їх зберігання камера зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Користувачем домоволодіння по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , відповідно до довідки Виконавчого комітету Комишнянської селищної ради Миргородського району №01.9-07/1486 від 04.08.2023.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мета відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказаний прокурором захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. У даному кримінальному провадженні є розумні підстави вважати, що незастосування арешту речей добровільно виданих ОСОБА_3 , може призвести до знищення, відчуження або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно згаданих речей є необхідність у проведенні слідчих дій та експертних досліджень.

Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна. Завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи". На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

За таких обставин, враховуючи, що вилучені речі можуть містити сліди скоєння кримінального правопорушення, а отже бути безпосередніми доказами його вчинення, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою їх збереження та запобігання можливості її приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження, а також оскільки згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим.

Однак, вимога заявлена в клопотанні про визначення місця зберігання вилученого майна є безпідставною, так як постановою дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 01.08.2023 визначено місце зберігання вищезазначеного майна камера зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 98, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури в Полтавській області про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000205 від 01.08.2023 за ч. 1 ст. 162 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено в ході огляду 01.08.2023 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , користувачем якого є ОСОБА_3 а саме:

1 ) пластиковий елемент білого кольору, можливо від лампочки зі слідами РБК. який опечатано до паперового конверта;

2) виріз з пластикової ємності зі слідами РБК, який опечатано до паперового конверта;

3) змив РБК з поверхні лівої створки металопластикових дверей га контроль до нього, які опечатано до паперового конверта;

4) два фрагмент дерев`яної палиці зі слідами РБК, які опечатано до паперового конверта;

5) сліди рук (п`ять липких стрічок), як опечатано до паперового конверту;

6) пластиковий фрагмент дверей зі слідами взуття, опечатано до кар і онної коробки та скріплено паперовою біркою.

Залишити вищевказане майно на зберіганні в камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: вул. Якова Усика, 34, м. Миргород, Полтавська область, визначеного постановою дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 01.08.2023.

В задоволенні клопотання в іншій частині, відмовити.

Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1