Справа № 953/2534/23
н/п 1-кс/953/5047/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовомузасіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000326 від 23.03.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Луганської області м. Ровеньки, українки, громадянки України, з середньою освітою, раніше не судимої, пенсіонерки, маючої на утриманні двох неповнолітніх онуків, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

03.07.2023 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000326 від 23.03.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Харківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000326 від 23.03.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тобто пропозиція надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи з використання наданої їй влади та службового становища.

Вказане правопорушення 23.03.2023 оку внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000326 відповідно за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В ході досудового розслідування 29.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 369 КК

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тобто у пропозиції надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи з використання наданої їй влади та службового становища.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: показами свідка ОСОБА_7 від 23.03.2023, від 03.04.2023, від 05.04.2023, від 10.04.2023, від 24.04.2023; показами свідка ОСОБА_8 від 05.04.2023; показами свідка ОСОБА_9 від 24.04.2023; показами свідка ОСОБА_10 від 25.04.2023; протоколами про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії-, аудіо-, відео контроль особи; іншими матеріалами в їх сукупності.Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме може переховуватись від органів досудового слідства та суду, здійснювати вплив на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі.

Водночас в ході досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 , раніше не судима, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні немає, на обліку лікарів психіатра або нарколога не перебуває, не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрювану, у тому числі щодо забезпечення її явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочину, який їй інкримінуються, та не стали для неї стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування її від правосуддя. А тому ОСОБА_5 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 .

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваної ОСОБА_5 , є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, що вказує на підвищенну суспільну небезпеку як самого діяння та і особи підозрюваної.

Прокурор в судовому засіданні підтримав зазначене клопотання в повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 , причетність до інкримінованого злочину визнала, від надання пояснень в силу ст. 63 Конституції відмовилась не заперечувала проти застосування відносно неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту, але просив застосувати не цілодобовий, а нічший домашній арешт, зазначивши, що вона доглядає за онуками, мати яких за гратами, у неї під час окупації російськими війсковими було викрадено багато речей в тому числі і холодильник, тому вона змушена кожен день ходити на ринок купувати їжу та готовути її на одинь день, також вона є пенсіонеркою за віком їй необхідно отримувати пенсію, щоб годувати дітей. Також вона страждає на хронічні серцево-судинні захворювання, переодично відвідує лікаря.

Захисник ОСОБА_6 , у судовому засіданні не запречувала застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту однак просила з забороною покидати житло у нічний час.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши сторони кримінального провадження слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки наявні обставини, які виправдовують застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Отже, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом стосовно ОСОБА_5 , слідчий суддя керується приписами ст. 194 КПК України, а саме: під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Відділом СУ ГУНП в Харківській області за процесуального керівництва Харківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000326 від 23.03.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, тобто пропозиція надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи з використання наданої їй влади та службового становища.

Судом встановлено, що 29.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 369 КК України.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наданих стороною обвинувачення документів слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення нею інкримінованого злочину.

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність «обґрунтованої підозри».

Висновок про обґрунтованість підозри не констатує винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину та відповідно не порушує принципу «презумпції невинуватості».

Щодо наявності ризиків.

Слідча суддя враховує наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_11 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений можливий ризик того, що підозрювана ОСОБА_5 , за необхідності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Співставлення негативних для підозрюваної наслідків переховування у виді її покарання у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, із засудженням до покарання у разі доведення прокурором її винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

При оцінці доводів прокурора про існування ризику впливу на потерпілих, свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Покази потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_12 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Наведені обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

У справі «О`Галлоран та Фанціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та керування автомобілем потенційно може завдати серйозної шкоди і ті, хто реалізували таке право, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не доведено, оскільки з часу внесення відомостей до ЄРДР скарг на дії підозрюваної від учасників кримінального провадження не надходило, данні про неправомірну поведінку оснтанньої відсутні.

Ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином слідча суддя вважає недоведеним, оскільки на його обґрунтування не наведено жодних об`єктивних даних, що свідчили б про його існування.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує відомості про особу підозрюваної, вік та стан її здоров`я, майновий та сімейний стан, а саме те, що вона, раніше не судима, є пенсіонерром за віком, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на її утриманні перебувають онуки.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги вагомість наявних даних про причетність до вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання яке може бути застосовано, відомостей про особу підозрюваної, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрювану додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та експертами у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу в вигляді нічного домашнього арешту, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження, в межах строку досудового розслідування до 29.08.2023 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 492 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишати постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого суддю або суду до 29 серпня 2023 року включно.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого суддю або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від будь-якого спілкування зі свідками та експертами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту передати для виконання Ізюмське РУП ВП № 1 ГУНП в Харківській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що в разі невиконання ОСОБА_5 вказаних обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 29 серпня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1