Справа №211/4051/23 Провадження № 1-кп/211/505/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000686 від 15.06.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Зеленодольськ Криворізького району Дніпропетровської області, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового провадження.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що приблизно о 10 годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу ринку «Соцмісто», що розташований за адресою: вул. Соборності, 29а, в Металургійному районі м. Кривого Рогу, знайшов упаковку з 8 (восьма) блістерними упаковками по 10 (десять) таблеток в кожній. Далі, ОСОБА_4 припускаючи, що дана речовина є наркотичним засобом підняв вказану упаковку, тобто незаконно придбав наркотичний засіб для власного використання та поклав його до внутрішньої кишені сумки одягненої на ньому, тим самим почав незаконно зберігати наркотичний засіб без мети збуту. Далі, усвідомлюючи, що відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. №770, на території України забороняється, усвідомлюючи, що його дії щодо придбання та зберігання наркотичного засобу є протиправними, направився за адресою: вул. Залізничників, 1, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу. Того ж дня, приблизно об 11 годині 00 хвилин, перебуваючи по вулиці Залізничників, 1, в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції відділення поліції №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Надалі, в період часу з 12 години 55 хвилин до 13 години 05 хвилин 14.06.2023, дізнавачем відділення поліції №1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області у присутності двох понятих, при проведенні огляду місця події у ОСОБА_4 , виявлено та вилучено 8 (вісім) блістерних упаковок по 10 (десять) таблеток в кожній, які згідно з висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів №СЕ-19/104-23/20442 - НЗПРАП від 20.06.2023 містять в собі наркотичну речовину обіг якої обмежено «метадон (фенадон)», маса якої становить 1,652 г, що згідно з наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» перевищує невеликі розміри та є достатнім для притягнення до кримінальної відповідальності.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, предметом яких були наркотичні засоби у великих розмірах.

30.06.2023р. між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Відповідно до укладеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового провадження беззастережно визнав свою винуватість в зазначеному діянні, щиро розкаявся і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, встановивши обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

У судовому засіданні прокурор просила угоду затвердити. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисникОСОБА_5 також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, відповідно до ст.12 КК України, відноситься донетяжкого злочину.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, предметом яких були наркотичні засоби у великих розмірах; обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст.309 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що вищезазначену угоду про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, встановивши обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України та санкції зазначеної статті.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст.124 КПК України. У відповідності до положень ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судової експертизи у розмірі 1912грн., які підтверджені документально, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в повному об`ємі на користь держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.06.2023 року, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000686 від 15.06.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, а на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Процесуальні витрати за проведення експертизи №СЕ-19/104-23/20442- НЗПРАП від 20.06.2023 у розмірі 1912грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази по справі: 8 (вісім) блістерних упаковок по 10 (десять) таблеток в кожній, коробку з-під препарату «Метадон-3Н» з інструкцією, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП№1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1