В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 23.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 29.12.2022 року, виник та сформувався стійкий злочинний умисел, направлений на вчинення кримінально-караних діянь, що полягають у виправдовуванні та запереченні збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

На виконання зазначеного злочинного умислу ОСОБА_3 , маючи негативне ставлення до чинної влади України та народу України, будучи прихильником проросійських поглядів та ідей, підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України, перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні Технічного ліцею м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Тампере 9, починаючи з 29.12.2022 року із власного мобільного телефону «Huawei MRD-LX1» з сім-карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» № НОМЕР_1 , через заздалегідь встановлений мобільний додаток для миттєвого обміну повідомленнями «Viber», розпочав приватне спілкування із ОСОБА_5 , яка використовує мобільний телефон марки «Iphone 12» з сім-картою № НОМЕР_2 .

Так, в ході спілкування у вказаному месенджері із ОСОБА_5 в період з 29.12.2022 року по 15.01.2023 року ОСОБА_3 , переслідуючи зазначений злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи злочинність своїх дій, надіслав останній наступні текстові повідомлення:

29.12.2022 року о 18:22 надіслав текстове повідомлення, яке починається та, відповідно, закінчується словами:«Ненавижу бандерофашистский укронацизм... Такова жизнь»;

29.12.2022 року о 18:54 надіслав текстове повідомлення наступного змісту: «Это война, милая девочка. Гуманно, когда 8 лет фашистское зверье разносит снарядами Донбасс. Гуманно, когда там сотнями гибли дети, их мамочки, молодые отцы работяги, старики. Гуманно, когда перекрывают воду, обруб Эл энергию и тд. и тп. Когда фашистская сволок получает обратку тут скыглэння а нас за шооооо?»;

29.12.2022 року о 18:59 надіслав текстове повідомлення, яке містить наступний зміст: «На войне как на войне. Безвинных жалко. Безвинных и не виноватых. А ту СВОЛОТУ что стая ... на майданах и викричала и выскакала войну...»;

Надалі, 14.01.2023 року о 18:31 надіслав повідомлення, яке містить наступний текст: «Кому батька бандэра, тому Гитлер дедушка. Это даже идиоту понятно. Если мемориалы память доски ОСОБА_6 долой в щепки, то тогда тысячными толпами к духовному своему батьке, гниде, поддонке, гитлеровському холую, сопливому лузеру и садисту бандэри. Каждому свое»;

Також 14.01.2023 року о 18:37. надіслав ОСОБА_7 повідомлення, яке містить наступний текст: «На войне как на войне. По Донбасу 8 лет летело в тисячи раз больше и гуще. О как сладко было свидомой сволоте карать непокорных, свободных от бандеровщине лугандонив да сепарню. Так получи обраточку. Так на войне бывает. Это война, а не тортики жрать в виде печеных колорадив и запивать компотами ОСОБА_8 . Мне невинных людей жаль. О них, об их судьбе печалиться надо. Остальные, имя им легион, огребают то, что так долго накликали на чужую голову. Но летит и в чубатую башку. На войне как на войне... А не гавкать Разом нас багато. Багато. ОСОБА_9 и сволочей».

У подальшому, 15.01.2023 року о 10:40 надіслав повідомлення, яке містить наступний текст: «Та ради бога. Флаг в руки барабан на шею. И не забыть клянчить да клянчить у белого хозяина то на джавелин, то на байрактар, то патриот, то брэдли, то хаймарс, то Леопарды... Уж не знаю на что еще не дробили эти одвични лыцари голосракие согласившиеся на роль бойцовских собак у пиндосов. Полезные идиоты. Сгореть во имя интересов белого хозяина. А пиндос поматросит и бросит. Обязательно бросит. Позорище. Это даже не лечиться. Это устраняется операбельным путем. Без наркоза. Жаль бывшую усср. Жаль память ушедших поколений. А нынешние безродные черти обречены на жестокий урок Истории. Победить рашку?!».

Згідно висновку експерта КНДІСЕ Міністерства юстиції України № 6220/6221/23-61 від 30.06.2023 року у вищевказаних висловлюваннях ОСОБА_3 містяться виражені ознаки виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої в 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування та визнання правомірною тимчасової окупації частини території України. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 1 ст. 4362 КК України визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачене КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що перебував на службі, працював сторожем у приміщенні Технічного ліцею м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Тампере 9, та період часу з 29.12.202 року по 15.01.2023 рік, за допомогою мобільного додатка «Viber», він вів приватне спілкування з колишньою своєю ученицею ОСОБА_5 , під час якого висловлював свою думку з приводу відносин між державами Україна та Російською Федерацією, а саме виправдовував збройну агресію Російської Федерації проти України та висловлював інші думки, які зазначені в обвинувальному акті. Вказав, що всі обставини, так як вони викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. Також в судовому засіданні у скоєному щиро каявся, дуже жалкує, що так сталося.

У судовому засіданні досліджено матеріали кримінального провадження, які надав прокурор, та документи, що характеризують особу обвинуваченого.

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, в тому числі і тих, що характеризують особу обвинуваченої. Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та дослідженими письмовими документами, які суд визнає належними та допустимими доказами у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у виправдовуванні, визнанні правомірною, запереченні збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовуванні та визнанні правомірною тимчасової окупації частини території України, і тому знаходить правильною кваліфікацію її дій за ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин. При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових злочинів. Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 436-2 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким злочином; особливості й обставини кримінального провадження: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали - висловлював свою думку у приватному спілкуванні з однією особою; поведінку під час та після вчинення злочинних дій; ставлення обвинуваченого до вчиненого - вину визнав повністю, щиро кається у вчиненому, жалкує, що так сталося; дані про особу обвинуваченого, а саме: не працює, доглядає за матір`ю похилого віку, має постійне місце проживання у м. Києві, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, вчинив правопорушення вперше. Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України ОСОБА_3 , є щире каяття, оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю та висловив щирий жаль з приводу учинених протиправних дій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.436-2 КК України, у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав, жалкує про вчинене), раніше не судимий, думку сторони обвинувачення, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік із застосуванням вимог ст. 75 КК України (звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік), суд дійшов висновку, що перевиховання й виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69, ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не вбачає.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 20.07.2023 року підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової експертизи № 6220/6221/23-61 від 30.06.2023 року у сумі 11 471 гривень 00 копійок.

Арешт, накладений ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.07.2023 року на майно - скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Iphone 12» s/n НОМЕР_3 model MGHF3LL/ НОМЕР_4 , в якому міститься сім-картка з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , який був переданий під розписку ОСОБА_10 - залишити власнику ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон марки «Huawei MRD-LX1», IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 з сім-карткою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» з номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 - повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1