Справа № 462/3486/23
провадження 1-кп/462/460/23
У Х В А Л А

30 червня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Благородний Ставропольського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. У ході досудового розслідування, встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про можливість обвинуваченого: переховуватися від суду, так як обвинувачений вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а відтак може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , покази якого значною мірою викривають злочинні дії обвинуваченого, так як останній являється його батьком, а відтак обвинувачений може схиляти свідка погрозами, проханнями або іншим чином для відмови від своїх показів у суді; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як обвинувачений виніс з квартири потерпілого, тобто вчиняв дії спрямовані на приховування злочину та перешкоджання встановлення об`єктивної істини органом досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки із показів свідка ОСОБА_8 , обвинувачений виніс тіло потерпілого, коли останній подавав ознаки життя, не намагаючись надати останньому медичну допомогу, тобто свідомо продумував і вживав заходи для уникнення кримінальної відповідальності, що свідчить про можливість повторного вчинення аналогічних злочинів, а також обстановка, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення - під час воєнного стану, шляхом неодноразового нанесення вогнепальних поранень в область тулуба та голови, не намагався надати медичної допомоги потерпілому, що свідчить що підозрюваний являється особою, яка не має жодних морально етичних цінностей. 18 травня 2023 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 16 липня 2023 року, без визначення розміру застави. Враховуючи наявність обгрунтованого повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, тяжкість покарання, особу обвинуваченого та те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, просить клопотання задоволити.

Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив.

Захисник обвинуваченого відносно задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 заперечила та зазначила, що зазначені прокурором ризики є необґрунтованими і не підтверджені жодними доказами, а тяжкість передбачуваного покарання, не може слугувати підставою для продовження найсуворішого виду запобіжного заходу. Беручи до уваги, що стороною обвинувачення не надано переконливих доводів щодо неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу відносно її підзахисного , просить застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків.

Крім того, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_9 від 18.05.2023, обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16 липня 2023 року, включно, без визначення розміру застави.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 №33977/96 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Ризиками, які дають підстави суду продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, що є особливо тяжким злочином, за яке встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Крім того, суд враховує, що свідком злочину є ОСОБА_8 , який є батьком обвинуваченого, а тому обвинувачений може впливати на його покази. Той факт, що обвинувачений неодружений, неповнолітніх дітей не має, свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів та його можливість переховуватись від суду. Крім того, судовий розгляд даного кримінального провадження триває, а відтак наявні всі підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Питання наявності зазначених ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, було встановлено судом при обранні та продовженні застосуванні запобіжних заходів.

Тому, суд вважає, що встановлені раніше ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу відносно обвинуваченого на даний час продовжують існувати, а тому дані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, незважаючи на презумпцію невинуватості, з урахуванням серйозності висунутого обвинувачення, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даному етапі є адекватним превентивним заходом.

Оскільки заявлені при обранні та продовженні запобіжного заходу ризики щодо неналежної поведінки обвинуваченого не зменшилися, що виправдовує подальше його тримання під вартою, суд знаходить доцільним продовження раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто з 30.06.2023 до 28.08.2023 включно.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені злочину, який спричинив загибель людини, суд вважає за можливе не визначати розмір застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 серпня 2023 включно, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30.06.2023.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3