Провадження № 1-кп/592/495/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0001566, відомості за яким 12.05.2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка тимчасово не працює, яка має повну середню освіту, розлученої, яка проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має на утриманні трьох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянки України, українки, раніше не судимої, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора: ОСОБА_8 , обвинуваченої: ОСОБА_3 , потерпілого: ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

11.05.2023 року близько 18 години 45 хвилин ОСОБА_3 у власних справах перебувала біля банкомату АТ КБ "ПриватБанк" , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Роменська, буд. 90, де побачила всередині пристрою банкомату банківську картку № НОМЕР_2 , банківський рахунок НОМЕР_3 , емітовану в АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Розуміючи те, що вказана банківська картка належить сторонній особі, маючи прямий умисел на привласнення офіційного документу, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків потерпілій стороні та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_3 забрала із пристрою банкомату вказану банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 та залишила при собі, таким чином привласнила її. Відповідно до Закону України "Про банки та банківську діяльність" № 2121-111 від 07.12.2000 року документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження у часі та просторі. При цьому одним з видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби (платіжні картки тощо) , які являють собою емітовані в установленому законодавством порядку пластикові чи іншого виду картки. Платіжні картки є власністю емітента (банку) і надаються ним відповідно до умов договору клієнту в тому числі і фізичній особі-держателю спеціального платіжного засобу, який на законних підставах використовує платіжні картки. На підставі викладеного, ОСОБА_3 своїми умисними, протиправними діями, які виразились в таємному, з корисливих мотивів, привласненні офіційного документа - банківської картки АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документу.

Крім того, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з раніше привласненої банківської картки АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , банківський рахунок НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні, бажаючи настання таких наслідків, під час дії воєнного стану, який було введено на всій території України відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022 року, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" , затвердженого Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023 року, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується на 90 діб, тобто до 20.08.2023 року, в період часу з 18 години 52 хвилини до 18 години 56 хвилини 11.05.2023 року, розраховуючись за допомогою раніше привласненої банківської картки шляхом безконтактної оплати (відсутність пін-коду) , ОСОБА_3 придбала товар у магазині м. Суми, а саме: - 11.05.2023 року о 18 годині 52 хвилини придбала товар в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_7 " ФОП ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на суму 140 грн. 00 коп. ; - 11.05.2023 року о 18 годині 52 хвилини придбала товар в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_7 " ФОП ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на суму 162 грн. 00 коп. ; - 11.05.2023 року о 18 годині 53 хвилини придбала товар в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_7 " ФОП ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на суму 57 грн. 00 коп. ; - 11.05.2023 року о 18 годині 53 хвилини придбала товар в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_7 " ФОП ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на суму 280 грн. 00 коп. ; - 11.05.2023 року о 18 годині 54 хвилини придбала товар в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_7 " ФОП ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на суму 435 грн. 00 коп. ; - 11.05.2023 року о 18 годині 55 хвилин придбала товар в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_7 " ФОП ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на суму 100 грн. 00 коп. ; - 11.05.2023 року о 18 годині 56 хвилин придбала товар в магазині " ІНФОРМАЦІЯ_7 " ФОП ОСОБА_10 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на суму 358 грн. 00 коп. , а всього на загальну суму 1532 грн. 00 коп. . Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними, протиправними діями, які виразились в таємному викраденні майна, що належить ОСОБА_9 , а саме: грошових коштів з раніше привласненої банківської картки АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , банківський рахунок НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 , в сумі 1532 грн. 00 коп. , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК Україна, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , кваліфікуючою ознакою якого є вчинена в умовах воєнного стану. Дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано як: - привласнення офіційного документу (банківської картки) , передбачене ч. 1 ст. 357 КК України; - таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , кваліфікуючою ознакою якого є вчинена в умовах воєнного стану, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що своїми умисними, протиправними діями, які виразились в таємному, з корисливих мотивів, привласненні офіційного документа - банківської картки АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_9 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документу, а також в тому, що своїми умисними, протиправними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) , що належить ОСОБА_9 , а саме: грошових коштів з раніше привласненої нею банківської картки АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , банківський рахунок НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 , в сумі 1532 грн. 00 коп. , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючою ознакою якого є вчинена в умовах воєнного стану.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю та пояснила суду про те, що у вчиненому вона щиро кається. Також обвинувачена ОСОБА_3 пояснила суду про те, що вона дійсно вчинила привласнення офіційного документа (банківської картки) та таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , вчинену в умовах воєнного стану, за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Вона просила суд суворо її не карати та при призначенні покарання застосувати положення ст. 75 КК України.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини, її вина у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчинених кримінальних правопорушень та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. п. 23) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачена правильно розуміє зміст наданих їй прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а, отже, її злочинні дії необхідно кваліфікувати як привласнення офіційних документів.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а, отже, її злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена в умовах воєнного стану.

При цьому суд керувався принципом "поза розумним сумнівом" , зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" . Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 , згідно ч. 2 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, вчинене обвинуваченою ОСОБА_3 , згідно ч. 5 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан, тощо (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Як особа обвинувачена ОСОБА_3 характеризується наступним чином.

Має постійне місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1, 32) .

Має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (а. п. 1) .

Раніше не судима та до кримінальної відповідальності не притягалася (а. п. 1, 27) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласна клінічна спеціалізована лікарня" № 883п/01-11 від 25.05.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована/проживає за адресою: АДРЕСА_4 , під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває (а. п. 28) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань" № 01-17/01/767 від 02.06.2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , до лікарів-наркологів комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради "Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань" не зверталася, під медичним наглядом не перебуває (а. п. 29) .

Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_4 (а. п. 1, 31, 33, 39) .

Має має на утриманні трьох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. п. 34-36) .

Задовільно характеризується за місцем проживання (а. п. 37) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 4) ; - активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (а. п. 4) ; - добровільне повне усунення заподіяної шкоди (а. п. 38) ; - вчинення винною особою кримінальних правопорушень вперше (а. п. 1, 27) ; - задовільна (не негативна) характеристика винної у вчиненні кримінальних правопорушень (а. п. 37) ; - молодий вік винної у вчиненні кримінальних правопорушень (а. п. 1, 30, 31) ; - наявність на утриманні винної особи трьох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. п. 34-36) ; - повне визнання винною особою своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень (а. п. 4) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки та характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні кримінального правопорушення.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю кримінального правопорушення здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою протиправну діяльність та/або про таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - добровільне повне усунення заподіяної шкоди здійснюється винним з власної ініціативи до винесення обвинувального вироку суду. Заподіяна шкода є шкодою майнового характеру, вираженою в грошовій формі. Усунення заподіяної шкоди може виявитися, наприклад, у відновленні попереднього стану предмета злочинного посягання, поверненні викраденого або рівноцінного майна, наданні потерпілому коштів, які він витратив у зв`язку зі злочинним посяганням (наприклад, на лікування чи ремонт автомобіля) тощо. Компенсацію винним моральної шкоди також слід розглядати як обставину, що пом`якшує покарання. Добровільне часткове усунення заподіяної шкоди може розглядатися судом як обставина, що пом`якшує покарання, незалежно від того, здійснено воно до викриття злочину, в період його розслідування чи судового розгляду. Не є обов`язковим при цьому особисте усунення заподіяної шкоди. Воно може бути здійснене за його дорученням або на прохання й іншими особами як за рахунок винного, так і за рахунок цих осіб.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - вчинення винною особою кримінального правопорушення вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили кримінальне правопорушення.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - задовільна (не негативна) характеристика винного у вчиненні кримінального правопорушення при призначенні покарання обґрунтовується тим, що така поведінка в побуті, за місцем роботи, навчання, служби, лікування, тощо, як правило, свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, і дає підстави вважати, що вчинення кримінального правопорушення є випадковим.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - молодий вік винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що молодий вік винного може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, що пом`якшує покарання винної особи, - наявність на утриманні винної особи малолітніх дітей та непрацездатних батьків при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винної особи малолітніх дітей та непрацездатних батьків розуміється як надання винною особою відповідним особам матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для таких осіб. Крім того, наявність на утриманні винної особи малолітніх дітей означає, що винна особа бере безпосередню участь в їхньому вихованні та здійсненні щодо них інших батьківських обов`язків. Наявність на утриманні винної особи малолітніх дітей та непрацездатних батьків, окрім їхнього матеріального забезпечення, означає також, що винна особа здійснює догляд за ними, якщо ці особи потребують стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винної особи, після засудження останньої. Крім того, держава повинна піклуватися про фізичний та моральний розвиток малолітніх дітей у повноцінній сім`ї, адже бездоглядність малолітніх дітей завжди була однією із причин дитячої злочинності.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, - повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було (а. п. 4) .

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Отже, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного та інші обставини справи, враховуючи наявність восьми обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, згідно ст. 66 КК України, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, беручи до уваги думку прокурора ОСОБА_8 , думку потерпілого ОСОБА_9 , викладену в його письмовій заяві від 31.07.2023 року (а. п. 15) , думку обвинуваченої ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 остаточного покарання, необхідного та достатнього для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, із застосуванням ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк. Строк позбавлення волі суд визначає залежно від тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, з урахуванням наявності восьми обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України.

Крім того, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 слід звільнити від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований відносно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.07.2023 року, слід залишити колишнім у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112511966) (а. п. 8, 44, 45) .

Цивільний позов у справі ані під час досудового розслідування, ані до початку розгляду справи по суті потерпілим ОСОБА_9 пред`явлений не був (а. п. 4, 15) .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.05.2023 року у справі № 592/6596/23, провадження № 1-кс/592/2896/23 на банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка 13.05.2023 року була добровільно видана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110927092) (а. п. 7, 8, 26, 46) .

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України (а. п. 7, 25) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта відсутні (а. п. 4) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 615 КПК України; ст. ст. 11, 12, 51, 53, 63, 65, 66, 70, 75, 76, 185, 357 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. ;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований відносно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.07.2023 року, залишити колишнім у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 18.05.2023 року у справі № 592/6596/23, провадження № 1-кс/592/2896/23 на банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , належну ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка 13.05.2023 року була добровільно видана ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази по справі, а саме: банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_2 , повернуту 13.05.2023 року потерпілому ОСОБА_9 на відповідальне зберігання під охоронну розписку, - вважати йому повернутою.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1