Справа № 451/1504/19
Провадження № 1-кп/451/9/23
ВИРОК

іменем України

11 серпня 2023 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000596 від 13.07.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Радехів Львівської області, з вищою освітою, не депутат, не нотаріус та не адвокат, працюючого на посаді директора у ТзОВ «Лембергтелетрейд», проживаючого на АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

у с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 13 липня 2019 року, приблизно о 4 годині, керуючи автомобілем, марки «Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстраційний номер Естонської Республіки НОМЕР_2 , та рухаючись ним по автодорозі Львів-Радехів-Луцьк в напрямку до м.Львів, при здійсненні повороту праворуч на другорядну автодорогу, яка веде до с.Павлів Радехівського району Львівської області, порушив вимоги Р.1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «проїзна частина» та «дорожня обстановка»); Р.2 п.2.3 б), д); 2.9 а); Р.10 п.10.1; Р.12 п.п. 12.1 ,12.6 (підпункту «г»), 12.9 (підпункту «б») Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (згідно з акту щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №54 від 13.07.2019 року водій ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння та виявлено 2,2 проміле алкоголю в крові), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху на даній ділянці дороги, яка становить 90 км/год, не врахував дорожню обстановку та її зміни, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу та безпечно керувати ним, здійснюючи поворот праворуч та виїзд на другорядну дорогу, рухаючись зі значним перевищенням швидкості да даній ділянці дороги, яка становила не менше 102…109 км/год (згідно висновку автотехнічної експертизи №3629 від 28.10.2019) не впорався із керуванням та втратив контроль над рухом свого автомобіля і без причин технічного характеру у стані бокового заносу виїхав за праву межу проїзної частини дороги та в подальшому здійснив наїзд на перешкоду у виді дерева.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.

З цього слідує, що ОСОБА_5 - 13 липня 2019 року, приблизно о 4 годині, керував транспортним засобом, автомобілем - марки «Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстраційний номер Естонської Республіки НОМЕР_2 , та являвся учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

У результаті порушення водієм ОСОБА_5 зазначених вище пунктів правил дорожнього руху пасажиру керованого ним автомобіля ОСОБА_6 , були спричинені тілесні ушкодження, за наслідками яких наступила смерть.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, та суду показав, що 13 липня 2019 року вони відпочивали, він після 24 години здзвонився із ОСОБА_7 , потім із ОСОБА_8 , які попросили його автомобілем відвезти їх до ОСОБА_9 на каву, хотдоги, оскільки він спиртних напитків не вживав. Зустрівся із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на зупинці у с.Павлів, у салон автомобіля разом із ними сіли дві дівчини, який він не знав, як потім виявилося, що це ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Вони поїхали до ОСОБА_9 , по дорозі у банкоматі Приватбанку він зняв кошти і всі разом поїхали на заправку. Їм не продали алкоголю, тоді вони попросили його придбати, він пішов та придбав пляшку Рому, вони його розпивали у багажнику його автомобіля, а він участі не приймав, на заправці зустрів знайомих із ними спілкувався та проводив час. На заправці були десь 30 - 40 хвилин, тоді вирішили їхати додому, він купив хотдог і вони поїхали, а з цими дівчатами він так і не познайомився. Пізніше виявилося, що ОСОБА_6 це дівчина ОСОБА_8 , а ОСОБА_10 - ОСОБА_7 . Коли вони їхали по дорозі через центр ОСОБА_9 , виїхали на пряму дорогу та він набрав швидкість, яку саме не пригадує. У салоні автомобіля гучно працювало радіо, вони направлялися у с.Бабичі, в останній момент на значній швидкості ОСОБА_10 попросила їхати на ставок у с.Павлів і він почав різко повертати при значній швидкості, зачепив бордюр і його по енерції понесло з дороги в кущі і він не зміг впоратися із керуванням. Тоді автомобіль зіткнувся із деревом тоді його ще раз розвернуло на 180 градусів і автомобіль зупинився внаслідок зіткнення із другим деревом в кущах. Він відчув удар та запитав чи усі здорові і побачив з правої сторони розбите скло автомобіля, та побачив ОСОБА_6 і зрозумів, що вона без ознак життя, інші всі отямились, він ще надав воду ОСОБА_10 . Тоді він подзвонив на 102 та повідомив про ДТП, що саме говорив у стресовій ситуації не пригадує, поліція дуже швидко приїхала. Тоді їх усіх забрали до поліції,а потім возили до Радехівської районної центральної лікарні. Посвідчення водія у нього наявне, водійський стаж вісім років. Алкогольних напоїв на заправці не вживав. Коли їхали автомобілем ніхто із пасажирів не робив йому зауважень щодо швидкості, сиділи позаду відпочивали співали. Алкотестер в лікарні продував після ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , тому із показниками не прогоджувався, бо перед тим його продували ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у яких підтверджено стан алкогольного сп"яніння, не бачив щоб вони мундштук перед ним розпечатували, тому це все було сумнівним. Огляд всіх проводили в одномі кабінеті із лікарем. Пива також не вживав, не міг повідомляти, що вживав пиво та свідчити проти себе. Сечу відбирали у присутності працівників поліції, за їх спиною він заповнив пластмасовий контейнер сечою і передав їм, від забору крові відмовився, оскільки у нього медична заборона. Також з роботової порожнини двома ватними палочка відбирали зразки. О котрій годині це відбувалося він не пригадує, за часом не слідкував. Між подією, яка сталася і до початку огляду, відібрання зразків алкогольних напоїв не вживав. З актом, де зазначено, що він вживав пиво, на підставі якого був складений висновок його не знайомили, давали підписуватись, однак в даний час не пригадує, що підписував бо його відразу допитували та він перебував у стресовому стані. Якби йому оголосили, що в акті зазначено, що вживав пиво, він би це відразу заперечив. Також заперечив свій підпис у висновку та ствердив, що у нього інший підпис, ніж є у висновку. У його присутності під час огляду ОСОБА_8 та ОСОБА_7 він не звертав уваги чи мундштук оброблявся працівниками лікарні, бо був переконаний, що він має бути одноразовим і не повинен оброблятися працівниками медзакладу. Щиро кається у вчиненому, усвідомлює вчинене та шкодує за вчинене. Смерть людини це непростий відбиток у його житті, це для нього урок. Пообіцяв суду, що такий випадок ним більше не повториться. Цей випадок у житті уже є його покаранням, тому просив суд його суворо не карати та врахувати, що після вчиненого він не вчиняв жодного порушення.

Захисник ОСОБА_4 звертав увагу суду на те, що обставина, яка обяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_5 , що зазначена у обвинувальному акті стороною обвинувачення не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, навпаки спростована показаннями свідка ОСОБА_11 , показами якого підтверджено, що огляд на стан алкогольного сп"яніння проводився без зміни мундштука, він не досліджував зразки епітелію та сечі, оскільки не знав, що це повинен був зробити. Прокурором не подано суду жодних доказів, що огляд на стан алкогольного сп"яніння лікарем Радехівської лікарні проводився із дотриманням вимог Закону та Інструкції. Крім цього, свідки у судовому засіданні не підтвердили факту вживання ОСОБА_5 алкогольних напоїв, відсутність у крові будь яких спиртів також підтверджується висновком токсологічної експертизи. При призначенні покарання просив суд врахувати, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, активно сприяв у його розкритті, щиро розкався, шкодує за вчинене, добровільно відшкодував шкоду, усвідомив вчинене, відсутність обставин, які обтяжують покарання, тому просив суд не застосовувати до нього реальної міри покарання у виді позбавлення волі, врахувавши його молодий вік та призначити мінімальну міру покарання у межах санкції обвинувачення й звільнити його від відбування покарання з випробовуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Потерпіла ОСОБА_12 та її захисник ОСОБА_13 подали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, покарання просили призначити на розсуд суду. Оскільки потерпілій стороні у процесі розгляду справи відшкодовано шкоду, подали суду заяву про відмову від цивільного позову (а.с.174-175, 187-187 зворот).

Допитаний у судовому засіданні 27 лютого 2023 року експерт ОСОБА_29 суду показав, що ним складався висновок №3628 від 28.10.2019 про технічний стан автомобіля після ДТП. Система пасивної безпеки ним не досліджувалась, оскільки таке питання перед експертом не ставилось.

Допитаний у судовому засіданні 27 лютого 2023 року експерт ОСОБА_14 суду показав, що ним складався висновок експерта №066/2019 від 12.08.2019 у якому він описав тілесні ушкодження, які виникли внаслідок контактної взаємодії з твердими предметами. До компетенції експерта не відноситься питання щодо системи пасивної безпеки при технічному дослідженні автомобіля, відповідальність за яку покладено на пасажира.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні 27 лютого 2023 року суду показав, що він працює лікарем терапевтом у КНП «Радехівська районна центральна лікарня». Ним складався акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №54 від 13.07.2019 на підставі вказівки працівників поліції. На підставі цього акту з допомогою приладу Алконт 01-СУ складено висновок. Через тривалість часу не пригадує чи повідомляв ОСОБА_5 про те чи вживав алкогольні напої. Із Алконту 01-СУ показник не розруковується на квитанцію, він є лише в електронному варіанті та заносився до акту. Освідування ОСОБА_5 згідно журналу відбувалося о 6 годині 40 хвилин, в цей день він освідчував трьох осіб о 5 годині 15 хвилин, о 5 годині 30 хвилин та о 6 години 40 хвилин, тобто учасників ДТП. Працівники поліції повідомляють йому причину проходження огляду, в даному випадку від не пригадує що стало причиною проходження огляду за спливом тривалого часу. Коли ДТП із смертю відбирає кров, але це все за вказівкою працівника поліції. Причетний до відбирання крові, лише коли скеровує відібрану кров на аналіз із зазначенням на пробірці прізвища особи у якої відібрано кров, що завіряє печаткою. У випадку коли особа не може здати кров, він би з"ясовував у працівників поліції, які дії повнен вчинити, тобто усе він робить лише за вказівкою працівників поліції. Не досліджував зразки епітелію та сечі, оскільки не знав, що повинен це зробити. У висновку вихідні дані зазначаються ним, як лікарем. Чому у акті зазначена година 6:15, а висновку 6:40 пояснити не зміг, хоч має бути зазначений один і той же час. Алконт 01-СУ це електронний носій, який показує режим готовності для проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння, тоді особа дихає в мундштук й апарат показує показник. Цей мундштук багаторазового використання, який оброблявся працівником медичної установи після кожного огляду, а тоді застосовується для проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння. В даний час в лікарні уже є інший апарат, який має одноразовий муштук.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні 11 травня 2023 року суду показав, що він працює у відділенні поліції №1 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області на посаді спеціаліста криміналіста. В цей день 13 липня 2019 року він перебував у Новояворівську у робочих питання, повертаючись на звороті побачив на Павлівському повороті світло увімкнених фар, зупинився та побачив пошкоджений автомобіль біля дерева, жодних слідчих дій він не здійснював. Зразки сечі він особисто не відбирав у ОСОБА_5 , хто це робив не пригадує, пригадує лише, що протокол оформляв слідчий ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні 11 травня 2023 року суду показав, не мало що пригадує про подію, оскільки перебував у стані алкогольного сп"яніння. У кафе барі «Лісова після» у с.Павлів не перебував, алкогольних напоїв там не вживав. На звороті їхали до с.Павлів і тоді сталося ДТП. Пам"ятає, що він здзвонився і зустрівся із ОСОБА_7, який був з ОСОБА_10 десь 24 година може пізніше не пригадує, разом з ним була ОСОБА_6 і вони поїхали на заправку ОККО у м.Радехів. Він на заправці познайомився із хлопцями та вживав алкогольні напої, у компанії ОСОБА_7, ОСОБА_10 і ОСОБА_5 не перебував. Не бачив, щоб ОСОБА_5 вживав алкогольного сп"яніння. Скільки часу перебували на заправці не може точно сказали, десь пів години - годину. Коли їхали із ОСОБА_9 він сидів на передньому сидінні збоку водія, на задньому сидінні сиділи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Не звертав уваги на якій швидкості їхав автомобіль перед ДТП, не пригадує чи робив зауваження ОСОБА_5 з приводу швидкості автомобіля. Не пам"ятає, чи вчиняв ОСОБА_5 будь які дії, щодо уникнення зіткнення, оскільки коли вони виїхали із заправки ОККО він дослівно «смутно усе пам"ятає». На заправці купляв ОСОБА_17 . У цей час коли він перебував в іншій компанії, компанія з якою він приїхав була також на заправці в різних місцях, там було дуже багато людей. ОСОБА_5 відкривав багажник та розташував там алкогольні напої, чи вживав їх він не бачив, особисто з ним алкогольних напоїв не розпивав. Після ДТП вони всі вийшли із автомобіля, тоді приїхала поліція. Він особисто був пристібнутий ремнем безпеки, чи всі інші були - не знає.

Свідок ОСОБА_18 у судовому засіданні 11 травня 2023 року суду показала, що про подію їй нічого невідомо, оскільки вона вдома спала. Її зразку розбудив батько та повідомив про ДПТ й сказав, що їй необхідно поїхати у відділення поліції, щоб забрати свої речі, які були в автомобілі та надати показання. Вона поїхала у відділення поліції, забрала свої речі та поїхала додому. Перед подією вони бачились, так як у них були певні святкування, але потім вони розійшлися, приблизно це була 24 година. Вночі вона у автомобілі ОСОБА_5 не перебувала.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні 11 травня 2023 року суду показала, на той час вона зустрічалася із ОСОБА_7, який товаришував з ОСОБА_20 . Вона разом із ОСОБА_7 гуляли у с.Павлів. До неї зателефонувала ОСОБА_6 та запропонувала ще всі разом зустрітись. Тоді зателефонував ОСОБА_21 , який був у ОСОБА_22 вдома і вони приєдналися до них додому, після чого усі разом сіли в автомобіль і поїхали у м.Радехів. Спочатку зупинились біля банкомату приватбанку, потім поїхали на заправку і там продовжувався їх відпочинок. Коли їхали в автомобілі ОСОБА_5 був за кермом, з правої сторони на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_8 , на задньому сидінні вона сиділа посередині, з лівої сторони - ОСОБА_7 з правої - ОСОБА_6 . Скільки часу перебували на заправці не пригадує, десь з 24 години можливо до третьої чи четвертої години. Що робили хлопці на заправці, можливо (напевно) вживали спиртні напої, вона участі не приймала, час від часу виходила із автомобіля, не пригадує чи ОСОБА_8 весь час перебував біля автомобіля. Не пам"ятає чи ОСОБА_5 вживав алкогольні напої, напевно усі хлопці вживали. Із ОСОБА_9 їхали об"їзною дорогою, через залізничну колію у прискореному ритмі проїхали (перескочили), тоді вона пригадує дослівно, що «побачила щось зелене, наче щось кричали, а може їй це наснилось, реально не пам"ятає» і вона уже прийшла до свідомості у кареті швидкої допомоги. Не бачила з якою швидкістю їхав ОСОБА_5 однак швидкість була вище допустимої норми. Не пригадує хто із хлопців робив зауваження ОСОБА_5 зменшити швидкість автомобіля, можливо обоє. Від ОСОБА_5 запах алкоголю не чула, близько не підходила, чи чула такий запах від інших не пригадує. На запитання прокурора відповідала можливо, напевно, оскільки минуло багато часу, всього не пригадує і вона для себе уже хоче цю подію забути.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні 5 липня 2023 року суду показав, що він працює заступником начальника ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області. Усіх обставин справи він не пригадує, однак пам"ятає, що він із групою слідчих виїжджав на місце події, внаслідок якого загинула особа. Він повинен був відібрати зразки бутального епітелію та сечі у підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_5 відмовився, ним було передано постанову прокурора про відібрання взірців на медичному рівні, так як з медичних заборон ОСОБА_5 не зміг здати кров, тому були відібрані сеча та бутальний епітелій, про що було складено протокол. У приміщення Радехівської районної лікарні лікарі відбирали зразки, такі опечатувались криміналістом, він лише складав протокол. За допомогою ватної палочки у ОСОБА_5 з ротової порожнини було відібрано зразок бутального епітелію, який поміщено у окремий паперовий конверт та опечатано. Сеча була поміщена у пластмасовий посуд, який було передано експерту для проведення експертизи. Не пригадує, що на на ньому зазначали, однак із висновку експерта вбачається, що 17.07.2019 старший слідчий СУ ГУНП ОСОБА_23 доставив контейнер для забору сечі, ємкістю 100 мл., горло якого закрите пласмасовою кришкою зеленого кольору, що нагвинчується, поверх заклеєне смужкою паперу з написом: аналіз сечі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , не працює 13.07.19р. 14.30». Стверджувально він не може повідомити суду, як саме був опечатаний контейнер для забору сечі, оскільки був лише присутнім при відібранні зразків, а все опечатував криміналіст.

У судовому засіданні 5 липня 2023 року від допиту свідка ОСОБА_7 прокурор відмовився, оскільки свідки, які допитані у судовому засіданні змінили свої покази на його думку, тому не вважає за доцільне допитувати ОСОБА_7 у судовому засіданні.

Що стосується питання про винуватість обвинуваченого у вчинені цього кримінального правопорушення, то суд ураховує наступне.

Так, при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд має керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним ч. 2 та 4 ст. 17 КПК України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується показаннями самого обвинуваченого, наданих під час розгляду справи в судовому засіданні, показами свідків, а також іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні, зокрема :

протоколом огляду місця події від 13.07.2019, схемою та фототаблицями до нього, складеним ст.слідчим СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_23 , з участю понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 з яких вбачається, що огляд проводився на ділянці автодороги дороги Львів-Ковель у с.Павлів Радехівського ( в даний час Червоноградського) району Львівської області у якому зафіксовано розміщення транспортного засобу, марки «Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстраційний номер Естонської Республіки НОМЕР_2 та уламки від пошкодження автомобіля, де у пункті 25 не зафіксовано чи була потерпіла пристебнута ремнем безпеки (а.с.192-221 том І).

Висновком судово-медичного експерта №066/2019 від 13.07.2019, згідно якого, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено тілесні ушкодження у виді синця у виличній ділянці голови справа, косо-поперечний перелом нижньої щелепи справа, дрібно-уламкових переломів виличної кістки справа, переривчастого садна на правій стороні обличчя з переходом на праву поверхню шиї, верхню частину грудної клітки, садно на підборідді в середній частині, синець на грудях з садном на поверхні, синець по задньо-боковій поверхні правого передпліччя; підшкірного крововиливу в правій лобно-скроневій ділянці голови, крововиливи під оболонки та в речовину головного мозку в правих лобно-скроневих частках, базальний субарахноїдальний крововилив з проривом крові в шлуночкову систему мозку, множинними велико і дрібно уламковими переломами, які переходять справа через скроневу кістку до піраміди основної кістки, через турецьке сідло на решітчасту кістку в напрямку до лобної кістки, крововилив в м`які тканини грудної клітки по правій боковій поверхні, переломи 1,2,3,4,5,6-их ребер справа по середньо-ключичній лінії з грубими ушкодженнями пристінкової плеври з просочуючими темно-червоними крововиливами в міжреберних м`язах в ділянках переломів, які мають прямий характер, переломи 2,3,4,5,6,7,8-их ребер справа по задньо-пахвовій лінії з ушкодженням пристінкової плеври з просочуючими темно-червоними крововиливами в міжреберних м`язах в ділянках переломів. які мають прямий характер; переломи 1,2,3,4,6-их ребер по задньо-пахвовій лінії без ушкоджень пристінкової плеври з просочуючими темно-червоними крововиливами в міжреберних м`язах в ділянках переломів, які мають не прямий характер, забій легень з ушкодженням вісцеральної плеври бокової поверхні правої частки легені, травматичний розрив навколосерцевої сорочки і ампульної частини дуги аорти з крововиливом об`ємом 1,5л. рідкої, темної крові в плевральних порожнинах, розриви капсули печінки, селезінки, брижі тонкого кишківника, з крововиливом в черевну порожнину - об`ємом 1л. Вказані тілесні ушкодження на тілі неповнолітньої ОСОБА_6 характерні для тупої травми, які могли утворитися в короткому проміжку часу і в швидкій послідовності незадовго до настання смерті, в результаті контактної взаємодії з тупими виступаючими предметами в салоні автомобіля як наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Тупа поєднана травма тіла з переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів (за їх сукупністю) має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя на момент спричинення і в даному випадку перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням її смерті (а.с.225-227 том І).

Висновоком експерта №2668/2019-т від 15.07.2019, яким при судово-токсикологічній експертизі речового доказу - м"яза стегна з трупа ОСОБА_6 , 2001 року народження виявлено етиловий спирт в кількості 0,63 % проміле, не виявлено метилового, пропілового, бутилового і амілового спиртів (а.с.231-232 том І).

Висновоком експерта №1885/2019 від 18.07.2019, яким при судово медичній експертизі шматочків внутрішніх органів / головного мозку- 3, серця -2, легень -3, печінки 2, нирки - 1, селезінки -1 / з трупа ОСОБА_6 , 2001 року народження встановлено, що розлиті крововиливи в м`яких оболонках головного мозку, дрібновогнищеві крововиливи в речовині головного мозку, розлиті крововиливи в адвентиції аорти, периаортально, в печінці, в легенях без видимих ознак клітинної реакції. Малокровя в печінці, селезінці. Дистрофічні зміни в печінці. Аутолітичні зміни внутрішніх органів (а.с.233-234 зворот том І).

Висновком експерта №3630/3631/3632/3633 від 17.10.2019 із ілюстративними таблицями за результатами проведення судово-трасологічної, металозначної та атотехної експертизи встановлено, на шині заднього правого колеса автомобіля при дослідженні автомобіля, марки «Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстраційний номер Естонської Республіки НОМЕР_2 , присутні наскрізні механічні пошкодження (розриви) локалізовані на зовнішній та внутрішній боковинах, з повним розровом бортового кільця внутрішнього бору, утворені внаслідок дії на шину твердих предметів. Вказані пошкодження утворились під час дорожньо-транспортної пригоди, в момент контактування колеса з сторонніми твердими предметами, що призвело до розгерметизації даного колеса. Крім цього, в каркасі шини, в зоні бігової доріжки, виявлені два сторонні тверді предмети (гвинти-саморізи), що утворили проколи у каркасі шини задовго до моменту ДТП, і на герметичність колеса істотно не впливали. Причиною руйнування наданих на дослідження фрагментів диску колеса та гальмівного диску заднього правого колеса з автомобіля «Mercedes- Benz 163 ML 400 CDI», реєстраційний номер Республіки Естонія - НОМЕР_3 стало прикладення ударних зусиль, які створили в матеріалі диску колеса та гальмівному диску напруження, що перевищили границю міцності матеріалу диску колеса із алюмінієвого сплаву та гальмівного диску із чавуну. В досліджуваному випадку такі ударні зусилля могли виникнути в момент дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки розгерметизація заднього правого колеса автомобіля, марки «Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстраційний номер Естонської Республіки НОМЕР_2 , та пошкодження гальмівного диска заднього правого колеса виникли під час ДТП, то, з технічної точки зору, стан заднього правого колеса та заднього правого гальмівного диска перед ДТП не міг впливати на керованість та динаміку руху вказаного автомобіля та не перебуває в причинному зв`язку з фактом настання даної ДТП (а.с.234-243 том І).

Висновком експерта №3628 від 28 жовтня 2019 року при проведенні автотехнічної експертизи з ілюстративними таблицями встановлено, що на момент огляду та дослідження, проведених 09 серпня 2019 року, робоча гальмова система автомобіля, марки «Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстраційний номер Естонської Республіки НОМЕР_2 знаходилась в стані повної відмови внаслідок наявності у ній наступних несправностей: пошкодження гальмових трубопроводів на задньому правому колесі; від`єднання бачка живлення головного гальмового циліндра від самого циліндра. На момент огляду та дослідження, проведених 9 серпня 2019 року, система рульового керування автомобіля, марки ««Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстрацій номер Естонської Республіки НОМЕР_2 була працездатною і могла забезпечити функції по зміні напрямку руху автомобіля і відповідно несправності. На момент огляду та дослідження, проведених 09 серпня 2019 року, система зовнішнього освітлення та світлової сигналізації автомобіля, марки ««Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстраційний номер Естонської Республіки НОМЕР_2 знаходилася в стані повної відмови внаслідок наявності у ній наступних несправностей; руйнувань світлових приладів у задній частині (фар, світлових покажчиків поворотів). Виявлені в результаті проведених досліджень несправностей гальмової системи та системи освітлення автомобіля, марки «Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстрацій номер Естонської Республіки НОМЕР_2 могли виникнути під час дорожньо-транспортної пригоди. Ознак, які б свідчили про наявність несправностей в робочій гальмовій системі та системі освітлення автомобіля до моменту дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено. Оскільки несправність гальмової системи та системи освітлення автомобіля, марки «Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстраційний номер Естонської Республіки НОМЕР_2 могли виникнути під час дорожньо-транспортної пригоди, а система рульового керування знаходилась в працездатному стані, то вирішення даного питання стосовно цих ситем управління позбавлене технічного змісту (а.с.244- 250 том І).

Висновком експерта №3629 від 28 жовтня 2019 року за результатами автотехнічної експертизи встановлено, що безпечна швидкість руху автомобіля, марки ««Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстраційний номер Естонської Республіки НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 при русі правою стороною дороги на заокругленні праворуч (по напрямку руху вказаного легковика) за умов забезпечення зчеплення коліс із дорожнім покриттям могла складати величину біля 101... 108 км/год (в залежності від коефіцієнтів зчеплення від 0,7 до 0,8). Швидкість руху автомобіля ««Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстрацій номер Естонської Республіки НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 була не меншою ніж 102... 109 км/год (в залежності від коефіцієнтів зчеплення від 0,7 до 0,8). У заданій дорожній ситуації водій ОСОБА_5 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість; «проїзна частина»); 2.3 (підпунктів «д»); 12.1; 12.6 (підпункту «ґ») та 12.9 (підпункту «б») ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був вести свій автомобіль правою стороною проїзної частини автодороги сполученням «Радехів - с. Павлів» з такою швидкістю, щоб мати змогу постійно контролювати його рух (але не більше ніж 90 км/год), та застосовувати відповідні прийоми управління, щоб зберегти контроль над керованістю. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути скоєння даної ДТП і полягає ця технічна можливість у належному виконанні вказаних водієм усіх згаданих у п. З вимог ПДР України. У заданій дорожній ситуації дії водія ОСОБА_5 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «безпечна швидкість; «проїзна частина»); 2.3 (підпунктів «д»); 12.1; 12.6 (підпункту «ґ») та 12.9 (підпункту «б») ПДР України. При заданих вихідних даних дана експертиза не вбачає причин технічного характеру, які б дозволили водієві ОСОБА_5 виконати необхідні дії по збереженню контролю над керованістю його автомобіля за умови відповідності дій вказаного водія наведених вище вимог ПДР України (а.с.2-6 зворот том ІІ).

Постановою старшого слідчого в ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_23 від 13.07.2019, якою автомобіль ««Мерседес Бенц МL», реєстраційний номер Естонської Республіки НОМЕР_2 визнано речовим доказом (а.с.7 том ІІ).

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 16.07.2019 року, якою слідчий суддя наклав арешт на автомобіль, марки ««Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстраційний номер Естонської Республіки НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_26 , із забороною користування, розпоряджання та проведення обліково-реєстраційних операцій із вказаним автомобілем (а.с.8-9 том ІІ).

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва при провадження досудового рослідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури області ОСОБА_27 від 13 липня 2019 року, якою постановлено відвібрати біологічні зразки - зразки крові, сечі та букального епітелію у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проведення судово-токчилогічногої, сувово-медичної, судово-цитологічної, судово-імунологічної, судову молекурярно- генетичної експертиз, які доручити старшому інспектору криміналісту Радехівського ВП ОСОБА_15 . На звороті вказаної постанови ОСОБА_5 не заперечив щодо здачі сечі та букального епітелію, від здачі крові відмовився, оскільки має особисту патологію, а саме гіпертромбоз вен, внаслідок проколювання вен (а.с.10 том ІІ).

Протоколом отримання зразків від 13.07.2019, яким старший слідчий в ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_16 відібрав зразки бутального епітелію та сечі (а.с.11-12 том ІІ).

Висновоком експерта №2670/2019-т від 19.07.2019, яким при судово-токсикологічній експертизі речового доказу - сечі у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілого спиртів. У мотивувальній частині вказано, що 17.07.2019 старший слідчий СУ ГУНП ОСОБА_23 доставив контейнер для збору сечі, ємкістю 100 мл., горло якого закрите пласмасовою кришкою зеленого кольору, що нагвинчується, поверх заклеєне смужкою паперу з написом» аналіз сечі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 не працює 13.07.19 р.14.30» (а.с.13 -13 зворот том ІІ).

Висновоком експерта №2671/2019-т від 30.07.2019, яким при судово-токсикологічній експертизі речового доказу - сечі у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено похідних барбітурової кислоти, наркотичних речовин з групи алкалоїдів опіку морфіну, кодеїну, героїну, кокаїну, промедолу, метадону, трамадолу, димедролу, ефедрину, ефедрону, похідних 1,4 - бензодіазепіну, похідних фенотіазинового ряду, амфетаміну та його похідних (а.с.14 -15 зворот том ІІ).

Вказані докази визнаються судом належними та допустимими.

Також, в судовому засіданні, судом були дослідженні документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме:

-вимогу УАТЗ у Львівській області від 25.09.2019 з якої вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 раніше не судимий (а.с. 16-16 зворот том ІІ);

-інформацію КНП «Радехівська центральна районна лікарня» від 29.08.2019 року з якої видно, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с.17 том ІІ);

-характеристику Радехівської міської ради Львівської області від 30.10.2019 року №1371 за якою ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 характеризується позитивно (а.с.18 том ІІ).

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 ( далі Інструкція) визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду.

Відповідно до ч. 8 Розділу І Загальні положення Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Розділом III «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» п. 16 передбачено, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п.20 Інструкції). Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.21 Інструкції).

Відповідно до ДСТУ ЕИ 15964:2014 (далі Стандарт) пристрої (газоаналізатори) використовують мундштуки для відбору проб дихання. Пунктом 3.11 Стандарту визначено, що мундштук - це гігієнічно запакована частина, призначена для одноразового використання, яку приєднують до приладу для виявлення алкоголю у видихуваному повітрі й через яку особа, що її перевіряють, подає пробу видихуваного повітря. Згідно приписів п. 5.2 Стандарту пристрій повинен виключати можливість вдихання забрудненого повітря від попередніх користувачів. Повинна бути забезпечена можливість брати ці мундштуки, не торкаючись частини, що буде і була в контакті з губами особи, яку перевіряють. Мундштуки повинні бути в індивідуальній герметичній упаковці, яку можна легко відкрити. Недотримання вимог Стандарту визначених п. 3.11 та 5.2 може призвести як до епідеміологічних ризиків, так і до ризику некоректної роботи газоаналізаторів і фактичних необ`єктивних тестів. Використання бувших у вжитку мундштуків, може призводити до систематичних похибок з отриманням помилкового результату тесту.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За правилами ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За змістом ст. ст. 21, 22, 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник, а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Статтею 380 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд обґрунтовує вирок виключно на доказах, встановлених у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.

Доказування - це єдиний спосіб встановлення об`єктивної істини в кримінальному судочинстві. Поки не доведені обставини вчинення злочину, не можна сказати, що вони були, мали місце насправді.

З приводу того, що доведення є єдиним способом для встановлення істини у Кримінальному процесуальному кодексі України вказано: "Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність обвинуваченого у вчиненні злочину доведена».

Стаття 62 Конституції України, встановлено та задекларовано найцінніші та найважливіші засади презумпції не винуватості, зокрема те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Так, імперативними нормами ч.2 Конституції України та ч. 2 ст. 17 КПК України визначено, що ніхто не зобов"язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, а відповідно до ч. 3 ст. 62 Констиуції України та ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Статтею 245 КПК України чітко передбачено, що у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею, а відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст.241 КПК України і лише на підставі постанови прокурора здійснюється освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу, а перед початком освідування особі, яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідування, а в разі її відмови освідування проводиться примусово. Про проведення освідування складається протокол згідно з вимогами КПК України.

Висновоком експерта №2670/2019-т від 19.07.2019 при судово-токсикологічній експертизі речового доказу - сечі у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і амілого спиртів, що спростовує факт перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння, а відтак акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №54 від 13.07.2019, яким підтверджено факт перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння 2,2% проміле, та висновок №54 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.07.2019, який складений на підставі акту, про перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння, огляд якого проводився лікарем терапевтом у КНП «Радехівська районна центральна лікарня» ОСОБА_11 з допомогою мундштука, який був багаторазового використання не приймається судом як доказ, так як такий спростовується висновком експерта №2670/2019-т від 19.07.2019 і тлумачаться на користь обвинуваченого (а. с. 222, 224-224 зворот том І, а.с. 13 - 13 зворот том І).

У зв"язку з цим, суд вважає за необхідне виключити із формулювання обвинувачення - обвинувального акту обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп"яніння, так як така не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Оцінюючи докази в їх сукупності, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, встановлена у судовому засіданні.

Протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.

Щодо деяких неточностей та не конкретики у показаннях свідків щодо перебування їх на заправці та щодо подій, які відбувалися на звороті коли їхали додому є цілком зрозумілим, у зв`язку тривалим проміжком часу від самої події до моменту виклику до суду для дачі показань, певні подробиці вони могли забути у зв`язку із відсутністю прямої причетності до самої події ДТП, однак в цілому та в сукупності, вони підтвердили, події та обставини, що відбувалися.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України, так як він порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення.

У кримінальних провадженнях № 205/7091/16-к у постанові від 17 жовтня 2019 року, № 206/5073/15-к у постанові від 12 вересня 2018 року, Верховний Суд наголосив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

У кримінальному провадженні № 167/341/16-к у постанові від 24 травня 2018 року, Верховний суд вказав, що загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин,що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання або призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом застосовуючи ст. 69 КК.

Слід також вказати, що у кримінальних провадженнях №654/763/17 у постанові від 24 жовтня 2018 року, №346/356/18 у постанові від 12 лютого 2019 року, №166/937/16-к у постанові від 26 квітня 2018 року, №125/1133/17 у постанові від 29 січня 2019 року, Верховний суд прийшов до висновку, що навіть за умови вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у судів були підстави для застосування правових приписів ст. 75 КК Українита звільнення обвинувачених від відбування покарання з випробуванням.

При виборі обвинуваченом заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, в тому числі, ст. ст. 66, 67 цього Кодексу,які впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно із ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких. При цьому необережній формі вини у ставленні особи до наслідків вчиненого нею суспільно небезпечного діяння, що охоплюється ч. 2 ст. 286 КК України, кореспондує умисел винного на порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. За таких обставин необхідно виходити з того, що вказаний склад злочину характеризується змішаною формою вини і хоча особа не бажає настання таких наслідків для потерпілих, проте своїми умисними діями, спрямованими на порушення Правил дорожнього руху, спричиняє такі. А тому, необхідно взяти до уваги те, що на підвищену суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_5 злочину, вказує факт умисного ігнорування ним встановлених правил керування транспортними засобами.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як зазначено у п. 20 постанови Пленуму при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину, а також враховує особу винного, його молодий вік, його відношення до вчиненого, характеризуючі дані, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння у розкритті злочину та добровільне відшкодування шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_5 та враховує встановлені органом пробації середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик його небезпеки для суспільства, а також про можливість виправлення обвинуваченого без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Також враховує дані досудової доповіді органу пробації, за якою обвинувачений не схильний до протиправної поведінки, хоч в повній мірі усвідомлює всю повноту вчиненого злочину і можливих наслідків за вчинене діяння, мінімізує наслідки своєї поведінки (а.с.91-92 зворот том І).

Таким чином, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання характеризуються позитивно, його посткримінальну поведінку після вчинення злочину, яка є виключно позитивною, раніше не судимий, який як на час досудового розслідування, так і на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, з урахуванням пом`якшуючих обставин - щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування шкоди, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_5 необхідно обрати в межах санкції статті передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі із позбавленням права керування транспортним засобом та застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначено на строк від одного до трьох років.

Так, з аналізу характеру та обсягу допущених порушень Правил дорожнього руху вбачається, що ОСОБА_5 грубо порушив Правила дорожнього руху України,в результаті чого скоїв наїзд автомобілем на дерево, внаслідок чого загинула ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

А відтак, враховуючи обставини кримінального правопорушення, той факт, що необережними діями обвинуваченого спричинено ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які спричинили смерть, які є непоправним, зважаючи на особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про необхідність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 .

Суд не погоджується із позицією сторони обвинувачення про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і застосування покарання у виді реальної міри покарання, так як наявні обставини, що пом`якшують покарання, як сприяння у розкритті кримінального правопорушення, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, відсутність обтяжуючих обставин та те, що обвинувачений не вчинив інших кримінальних правопорушень, тому його виправлення можливе без відбування покарання.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Процесуальні витрати за проведення по справі комплексної металографічної автотехнічної та траснпортно-трасологічної експертизи №3630/3631/3632/3633 від 17.10.2019 у розмірі 7850,00 грн.; автотехнічної експертизи №3628 від 28.10.2019 - в розмірі 3925,00 грн.; за проведення автотехнічної експертизи №3629 від 28.10.2019 - 3454,00 грн.-, тобто загальна сума витрат на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування становить 15229 гривень, які необхідно стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави.

Запобіжний захід не обирався.

Питання, щодо майна на яке накладено арешт, необхідно вирішити у відповідності до ст.174 КПК України.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Потерпілою ОСОБА_12 подано позовну заяву до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 81650 гривень та моральної шкоди у розмірі 500 000 гривень, всього - 581 650 гривень, яка поступила до суду разом із обвинувальним актом (а.с.8).

В позовній заяві зазначає, що 13 липня 2019 року вона звернулась до Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУП у Львівській області із заявою про наїзд транспортного засобу «Мерседес Бенц», під керуванням водія ОСОБА_5 на перешкоду у виді дерева, яке мало місце 13 липня 2019 року близько о 4 год. 15 поблизу села Павлів, Радехівського району Львівської області, внаслідок чого на місці ДТП загинула її дочка ОСОБА_6 . Факт материнства ОСОБА_12 підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 , що виданий 17.08.2001 року Павлівською сільською радою Радехівського району Львівської області. За вказаним фактом, Радехівським ВП Червоноградське ВП ТУ Національної поліції у Львівській були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 про кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України та залучено ОСОБА_12 до справи в якості потерпілої відповідно до приписів ч.6 ст.55 КК України. За результатами досудового розслідування встановлено особу, якою було вчинено кримінальне правопорушення щодо ОСОБА_12 , у зв`язку з чим складене та вручене повідомлення про підозру ОСОБА_5 . Вказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_12 було спричинено шкоду, що полягає у витратах на поховання і спорудження надгробного пам`ятника, а також моральну шкоду, яка полягає у душевних, моральних і фізичних стражданнях, що пов`язані із непоправною втратою дитини. Смерть дочки, стала для неї страшним потрясінням, яка призвела до того,що вона постійно перебуває у напруженому психічному стані, не може спати ночами, а думки про смерть мучать та не залишають її до теперішнього часу. З метою полегшення душевних і фізичних страждань вона неодноразово зверталась за допомогою до лікарів, після консультацій з якими їй виписували рецепти ліків та медичні препарати, які вона змушена була купляти у аптеках і вживати їх регулярно для того щоб полегшити психічне навантаження та душевну біль. Крім цього, вона змушена постійно звертатись до приватного психіатра для проведення регулярних сеансів психотерапії ( а.с.8-12).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до частин 5, 6 статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні.

За змістом п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч .ч.1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи, що цивільний позивач та її представник скористалися своїм процесуальним правом на відмову від позову, суд вважає що така заява подана в межах процесуальних прав сторони, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а відтак необхідно прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст.100, 124, 128, 174, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст. ст.5, 12, 13, 15, 16, 49, 141, 206 ,255 ,258-260, 353 ЦПК, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим та засудити за ч. 2 ст.286 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі вимог ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 15229 (п`ятнадцять тисяч двісті двадцять дев`ять) гривень в дохід держави.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 16 липня 2019 року.

Речові докази, а саме: автомобіль, марки «Мерседес Бенц 163 МL 400 CDІ», реєстраційний номер Естонської Республіки НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_26 , повернути володільцю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого на АДРЕСА_1 .

Прийняти відмову ОСОБА_13 в інтересах потерпілої ОСОБА_12 від цивільного позову.

Закрити провадження у справі в частині цивільного позову ОСОБА_12 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_28