1Справа № 335/358/22 1-кс/335/1163/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , її представника - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ ВП № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 22.04.2023 про закриття кримінального провадження №0003769 від 29.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ ВП № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 22.04.2023 про закриття кримінального провадження №0003769 від 29.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

В обґрунтування скарги зазначено, що відділом поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003769 від 29.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, за результатами якого винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як зазначає заявник, досудове слідство у кримінальному провадженні проведено не повно та не об`єктивно, а зміст постанови слідчого не відповідає встановленим обставинам. Слідчим ОСОБА_5 не встановлено у повному обсязі фактичних обставин кримінального правопорушення, не вжито заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не вжито заходів для отримання інших доказів, для підтвердження або спростування обставин кримінального правопорушення, а тому постанова слідчого про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, протиправною, незаконною та такою, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

Посилаючись на вказані обставини, заявник у скарзі просить скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 22.04.2023 про закриття кримінального провадження №0003769 від 29.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, а кримінальне провадження направити начальнику ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області для організації подальшого досудового розслідування.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, які викладені у ній. Зазначив, що на його думку, у даному кримінальному провадженні є склад злочину, оскільки до візиту до лікаря ОСОБА_7 перебував в емоційно-стабільному та спокійному стані. Також зазначив, що на даному етапі він не знає, які слідчі дії необхідно провести слідчому для повноти досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_3 підтримала свого представника та просила скаргу задовольнити, зазначивши, що на її думку її син помер внаслідок неналежного ставлення лікаря Кісленка напередодні.

Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, зазначивши, що ним у ході досудового розслідування здійснені всі слідчі дії для встановлення обставин кримінального провадження, і його рішення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах. Зазначив, що лише на думку потерпілої повідомлені нею обставини свідчать про склад кримінального правопорушення, однак після допиту потерпілої, свідків, проведення експертиз, за наслідками яких було складено відповідні висновки, органом досудового розслідування встановлено, що в діях медичних працівників відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. Крім того, лікар ОСОБА_8 поніс дисциплінарне стягнення, у зв`язку із тим, що неналежно визначив патологічний стан, який слугував госпіталізації, однак його дії не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із самогубством ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні проти скарги заперечила, зазначивши, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є обґрунтованою. Слідчим у ході досудового розслідування здійснені всі слідчі дії для встановлення обставин кримінального провадження, і його рішення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , її представника - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_6 , вивчивши доводи скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0003769 від 29.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, слідчий суддя дійшла висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено слідчим суддею з матеріалів кримінального провадження, у провадженні ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003769 від 29.12.2017, за заявою ОСОБА_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України. Постановою слідчого від 22.04.2023 кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Згідно протоколів допиту потерпілої ОСОБА_3 остання зазначила, що її син ОСОБА_7 при житті мав психічне захворювання «Шизофренія» та проходив лікування у КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. 15.05.2017 вона разом із сином перебували на прийомі у лікаря-психіатра дільничного диспансерно-поліклінічного відділення ОСОБА_8 , який некоректно себе вів, внаслідок чого психічний стан її сина дуже змінився. 16.05.2017 у ночі її син здійснив спробу самогубства, однак вона його врятувала, при цьому ані поліцію, ані лікарів про це не повідомила. У цей день о 16-30 год. вона вийшла у магазин, а коли повернулась, то виявила, що її син здійснив самогубство. На думку потерпілої, лікар ОСОБА_8 допустив неналежне виконання своїх професійних обов`язків, що потягло тяжкі наслідки для її хворого сина.

Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 140 КК України настає за невиконання чи неналежне виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Закриваючи кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий виходив із того, що тяжкі наслідки для потерпілого ОСОБА_7 настали у результаті його хвороби, та не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з діями (бездіяльністю) медичних та/або фармацевтичних працівників КУ «ОКПЛ» ЗОР м. Запоріжжя, що виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

У ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчим здійснено ряд слідчих та процесуальних дій, спрямованих на виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України.

У ході досудового розслідування неодноразово допитувалась потерпіла ОСОБА_3 з приводу хвороби її сина - ОСОБА_7 , звернення її із сином до КУ «ОКПЛ» ЗОР м. Запоріжжя для отримання медичної допомоги, його лікування та обставин вчинення самогубства ОСОБА_7 .

Органом досудового розслідування отримано медичну документацію відносно ОСОБА_7 із встановленими йому за життя діагнозами, яка отримана на підставі ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до медичних документів, які перебувають у володінні КУ «Запорізька обласна психіатрична лікарня» ЗОР.

У порядку ст. 93 КПК України, слідчим отримано довідку комісійної перевірки фактів, викладених у зверненні ОСОБА_3 щодо неналежного (на думку заявниці) надання медичної допомоги сину ОСОБА_7 медичними працівниками КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР м. Запоріжжя, яка складена комісією, що створена наказом Департаменту охорони здоров`я Запорізької облдержадміністрації від 31.07.2017 № 693.

Згідно висновків вказаної перевірки, комісією встановлено, що направлення ОСОБА_7 на стаціонарне лікування дільничним лікарем-психіатром ОСОБА_8 написане нерозбірливо, формально, з шифром F20, без вказівки форми розладу, течії, синдрому, мети госпіталізації, без написання психічного статусу та вказівок на суїцидальні форми поведінки в анамнезі. Комісією встановлено факт неналежного виконання своїх функціональних обов`язків лікарем-психіатром дільничним диспансерно-поліклінічного відділення ОСОБА_8 у частині дотримання вимог ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», а саме визначення патологічного стану, який слугував госпіталізації. Вказані порушення не могли вплинути на терапевтичну тактику надання психіатричної допомоги ОСОБА_7 у стаціонарному відділенні КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР під час його первинного огляду.

Факти неповаги та грубості до сина заявниці - ОСОБА_7 з боку дільничного лікаря-психіатра диспансерно-поліклінічного відділення ОСОБА_8 , який зі слів матері змінив психічний стан пацієнта, комісія ні підтвердити, ні спростувати не може у зв`язку з відсутністю доказів.

Крім того, слідчим призначено комплексну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради.

Згідно висновків експерта від 10.09.2020, визначені діагнози, на які страждав ОСОБА_7 , встановлено, що діагнози, зазначені у медичних картах ОСОБА_7 не містять протиріч та розбіжностей за групою встановлених діагнозів між собою. Встановити невідповідність у діагнозах після виписки 02.03.2017 без надання медичних даних і лише за наданими даними не є можливим. Питання чи можливо було запобігти настанню несприятливих наслідків для пацієнта при своєчасному наданні медичної допомоги у повному обсязі, у тому числі, направлення ОСОБА_7 на стаціонарне лікування 14.05.2017, не може бути вирішено методами судово-медичної експертизи. Будь-які відомості про звернення 14.05.2017 ОСОБА_7 відсутні, за наданими даними 15.05.2017 після звернення ОСОБА_7 було госпіталізовано. Виділити технічні недоліки у вигляді невідповідності, несвоєчасності, неповноти надання медичної допомоги за наданими даними не виявилось можливим.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 30.12.2021, вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Вказана постанова слідчого була скасована ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 12.07.2022.

У вказаній ухвалі колегія суддів дійшла висновку, що слідчий не в повній мірі дослідив обставини кримінального провадження, зокрема не виконав вказівки прокурора ОСОБА_9 від 30.08.2021, у яких йшлось про необхідність допиту лікарів ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо тактики лікування та поведінки хворого напередодні його самогубства.

Після повторного допиту потерпілої, постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 28.12.2022, вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Вказана постанова слідчого була скасована постановою прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 , оскільки слідчий не виконав вказівки прокурора ОСОБА_9 від 30.08.2021, у яких йшлось про необхідність допиту лікарів ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 щодо тактики лікування та поведінки хворого напередодні його самогубства.

У ході подальшого досудового розслідування слідчим було допитано лікарів-психіатрів КУ «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які надали покази з приводу прийому пацієнта ОСОБА_7 та його лікування.

Також, у ході досудового розслідування слідчим встановлено, що лікар ОСОБА_10 звільнена з КУ «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи зібрані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя доходить до висновку, що рішення слідчого про закриття даного кримінального провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, є законним та обґрунтованим, оскільки у ході досудового розслідування кримінального провадження об`єктивними даними, належними та допустимими доказами не підтверджено факти, викладені у заяві ОСОБА_3 та у її показаннях, які зводяться до того, що внаслідок непрофесійних дій лікаря ОСОБА_8 , який не надав її сину належної медичної допомоги, ОСОБА_7 вчинив самогубство.

Слідчий суддя враховує ту обставину, що у ході досудового розслідування слідчим було виконано вказівки прокурора, зокрема допитано у якості свідків лікарів, які здійснювали медичний прийом пацієнта ОСОБА_7 , однак покази вказаних осіб не дають підстави дійти висновку про наявність в діях медичних працівників складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, та не підтверджують факти про які повідомляла потерпіла ОСОБА_3 .

Сам факт порушення лікарем ОСОБА_8 вимог ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу», у частині визначення патологічного стану, який слугував госпіталізації, за що його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану, не свідчить про наявність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, а наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями лікаря-психіатра та наслідками, що настали, а саме смерті потерпілого ОСОБА_7 зібраними доказами не встановлено.

У ході допитів потерпіла ОСОБА_3 повідомляла про те, що лікар-психіатр ОСОБА_8 змінив психічний стан пацієнта ОСОБА_7 , оскільки неналежно з ним спілкувався, внаслідок чого її син вчинив самогубство.

Разом з тим, вказані обставини ґрунтуються лише на показах потерпілої ОСОБА_3 , та не підтверджуються доказами зібраними у ході досудового розслідування.

При цьому, у судовому засіданні представник заявника зазначив, що він не знає, які саме слідчі дії слід провести слідчому для повноти досудового розслідування, що на думку слідчого судді також свідчить про те, що слідчий здійснив усі необхідні слідчі дії для встановлення обставин кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя доходить до висновку, що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка подана в інтересах ОСОБА_3 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0003769 від 29.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ ВП № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 22.04.2023 про закриття кримінального провадження №0003769 від 29.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 23 травня 2023 року.

Повний текст ухвали буде складено 24 травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1