Справа № 308/7453/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000909 від 07 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлистунівка, Городищенського р-ну, Черкаської обл., громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, який працює будівельником в ТОВ «Будтрейд-2007», який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000909 від 07 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, погодженого прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що як встановлено досудовим розслідуванням, що 06 травня 2023 року близько 21 години 40 хвилин, перебуваючи за адресою м. Ужгород, вул. Легоцького, біля будинку № 76, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з метою користування транспортним засобом, реалізовуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання шляхом вільного доступу, через незакриті двері проникли до середин автомобіля «ВАЗ» моделі «2106» д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , та яким користується ОСОБА_9 та за допомогою фізичної сили почали штовхати автомобіль, відіштовхавши його з парковки біля будинку №76, що по вул. Легоцького до будинку №35, що по вул. Легоцького в м. Ужгород, чим незаконно заволодів транспортним засобом червоного кольору марки «ВАЗ» марки «2106» д.н.з. НОМЕР_1 , та своїми діями завдали потерпілому матеріального збитку.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб.

08 травня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України

Слідчий зазначає, що підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хлистунівка, Городищенського р-ну, Черкаської обл., громадянин України, українець за національністю, одружений, з середньою спеціальною освітою, який працює будівельником в ТОВ «Будтрейд-2007», який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, раніше не судимий.

При обґрунтуванні клопотання слідчий посилається на положення ч. 1 ст. 177 , ст.178, п.4 ч.1. ст. 184, а також ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 181, 184, 194,197 та 199 КПК України.

Як вказано у клопотанні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 07.05.2023, протоколом огляду місця події від 07.05.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 07.05.2023, протоколом огляду відеозапису від 07.05.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.05.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту свідка ОСОБА_15 протоколом затримання ОСОБА_7 від 07.05.2023, повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 08.05.2023.

При цьому слідчий зазначає, що враховуючи той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим. Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки останній проживає на території будівництва, де він працює, а на території м. Ужгорода не має постійного місця проживання,, та розуміючи невідворотність призначення йому покарання терміном від 5 до 8 років позбавлення волі за вчинений ним тяжкий злочин ОСОБА_4 може зникнути від слідства і суду.

Як вказано у клопотанні, вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

Окрім того, слідчий вказує на те, що відповідно до вимог п.4 ч.1. ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового слідства, слідства, зокрема це підтверджується тим, що він підозрюється в умисному тяжкому злочині, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , та потерпілого ОСОБА_9 , у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, та останньому відомі прізвище та адреса проживання потерпілої, та має реальну можливість спілкуватися з потерпілою та свідками, зокрема перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків і потерпілих даного кримінального провадження; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий просить слідчого суддю: застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлистунівка, Городищенського р-ну, Черкаської обл., громадянина України, українця за національністю, одруженого, з середньою спеціальною освітою, який працює будівельником в ТОВ «Будтрейд-2007», який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, строком на 60 діб.

Від захисника підозрюваного, адвоката ОСОБА_5 , надійшли письмові заперечення, в яких вона просить відмовити в задоволенні клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає за можливе застосувати до нього альтернативний запобіжний захід непов`язаний із триманням під вартою. Просить приєднати до матеріалів клопотання свідоцтва про народження дітей, свідоцтво про шлюб, цивільно-правовий договір (щодо працевлаштування), довідку на підтвердження захворювання дружини.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Окрім того, просив врахувати що підозрюваний не має постійного/зареєстрованого місця проживання на території Закарпатської області.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, зазначила, що відносно підозрюваного можливо обрати альтернативний запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою. При цьому просила врахувати, що ОСОБА_4 , одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, у його жінки онкологічне захворювання. Також зазначила що наміру переховуватися від органу досудового розсування/суду підозрюваний не має. Заперечила щодо відсутності у нього постійного місця проживання на території Закарпатської області. Так, для приєднання до матеріалів клопотання захисник надала копію цивільно-правового договору на підтвердження того, що підозрюваний будучи найманим працівником ТОВ «Будтрейд-2007» проживає за місцем виконання робіт, а саме м. Ужгород, вул. 8-го Бнерезня, 56 .

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання доходить до наступного висновку:

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Слідчим суддею встановлено, що СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000909 від 07 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хлистунівка, Городищенського р-ну, Черкаської обл., громадянин України, українець за національністю, одружений, з середньою спеціальною освітою, який працює будівельником в ТОВ «Будтрейд-2007», який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, раніше не судимий, якому 08.05.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб.

07 травня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 07.05.2023, протоколом огляду місця події від 07.05.2023, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 07.05.2023, протоколом огляду відеозапису від 07.05.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.05.2023, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту свідка ОСОБА_15 протоколом затримання ОСОБА_7 від 07.05.2023, повідомленням про підозру ОСОБА_7 від 08.05.2023.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості особи підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

На цій стадії слідчий суддя повинен оцінювати лише підстави вважати обґрунтованим підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 , злочину та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які існують на час обрання запобіжного заходу, а ні в якому разі достатність доказів для визнання його винним, оскільки вказане питання вирішується в нарадчої кімнати при винесенні вироку, лише при оцінці усіх доказів у сукупності.

Як вбачається з матеріалів, наданих слідчим на обґрунтування клопотання, зазначені у ньому обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання обґрунтовано, а прокурором в судовому засіданні доведено, наявність ризику незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 може незаконно впливати шляхом підкупу, погроз чи застосування насильства на свідків та їх родичів, з метою зміни ними показань на його користь, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема впливати на свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , та потерпілого ОСОБА_9 .

При встановленні наявності вказаного ризику слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків, потерпілого під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом із тим, щодо ризику вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, то слідчий суддя вважає, що існування такого ризику матеріалами клопотання не доведено.

При розгляді клопотання слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність ризику того, що ОСОБА_4 , переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому слідчий суддя врахує, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому тяжкість покарання слідчий суддя оцінює в сукупності з іншими факторами, які можуть підтвердити ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, зокрема, що підозрюваний не має офіційного місця роботи та постійного джерела доходу. Вказане дає підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може безперешкодно залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду не лише на території інших країн, а й на території України. Відтак слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

Таким чином, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у його вчиненні (тяжкий злочин), за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, слідчий суддя також враховує, що йому 08.05.2023 повідомлено про підозру (та фактично затримано його 07.05.2023), тобто є підстави вважати, що він, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати та свідків які встановленні та інших свідків у вказаному кримінальному провадженні, що унеможливить повноту, всебічність при розслідуванні даного кримінального провадження, та враховуючи, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Щодо твердження ОСОБА_4 , його захисника про те, що він має постійне місце проживання за місцем роботи (на підтвердження працевлаштування адвокатом надано копію цивільно-правового договору), то слід вказати на те, що :

Проживання на буд-майданчику за місцем роботи не є місцем постійного проживання, окрім того, строк дії договору, на який посилається сторона захисту закінчився 30.04.2023.

При розгляді клопотання, слідчий суддя також враховує особу підозрюваного зокрема те, що ОСОБА_16 одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, дружина має встановлену групу інвалідності, (онкозахворювання).

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім цього, за допомогою застосування до підозрюваного, заходу забезпечення кримінального провадження - запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення в якому він підозрюється.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання стосовно нього - запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, враховуючи його майновий та сімейний стан, обставини вчинення кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , транспортний засіб повернуто потерпілому, підозрюваний сприяє розкриттю кримінального правопорушення, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, та який є помірним для нього, передбачений цим Кодексом, - становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР за №0000909 від 07 травня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлистунівка, Городищенського р-ну, Черкаської обл., громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, який працює будівельником в ТОВ «Будтрейд-2007», який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, строком до 60 днів, а саме до 09.06.2023 - включно.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України - в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 53 680 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1