В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року Справа № 608/455/23

Номер провадження1-кп/608/131/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження, відомості про яке 18 жовтня 2022 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000334, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Заводське Чортківського району Тернопільської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, жителя АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2022 року приблизно о 15 годині обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, із змінами та доповненнями (надалі ПДР), не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухався автомобільною дорогою по вул. Незалежності с. Мухавка Чортківського району Тернопільської області з одним пасажиром, потерпілим ОСОБА_5 , у напрямку м. Чорткова Тернопільської області.

Наближаючись до головної автодороги М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» по вул. Незалежності с. Мухавка Чортківського району Тернопільської області, обвинувачений ОСОБА_4 належно не стежив за дорожньою обстановкою, дорожніми умовами, чим порушив вимоги пунктів: 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення понять: «дати дорогу» «дорожні умови», «дорожня обстановка», і виконання їх вимог), 2.3 (б, д) ПДР, а також вимоги, які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» , із змінами та доповненнями (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), які зобов`язували його знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, під час руху ділянкою автодороги вул. Незалежності в с. Мухавка перед виїздом на головну дорогу М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» обвинувачений ОСОБА_4 , діючи необережно, із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, проігнорував дорожній знак пріоритету 2.1. ПДР «Дати дорогу», згідно якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, та продовжуючи рух, в порушення вимог п.16.11 ПДР, згідно яких на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, не надав право першочергового проїзду технічно справному автомобілю «VOLKSWAGEN MULTIVAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався з одним пасажиром ОСОБА_7 від м. Заліщики Чортківського району Тернопільської області до м. Чортків Тернопільської області.

Внаслідок порушення вказаних пунктів Правил дорожнього руху обвинувачений ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху на вказаній ділянці дороги, виїхав на головну дорогу М-19 сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» на смугу руху до м. Чорткова, в результаті чого створив аварійну обстановку автомобілю «VOLKSWAGEN MULTIVAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , який був позбавлений технічної можливості зупинити керований ним автомобіль, та уникаючи зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 110307», з`їхав на праве узбіччя, кювет, після чого контактував з огорожею домогосподарства за АДРЕСА_2 .

Надалі в той же час 18 жовтня 2022 року приблизно о 15-й годині обвинувачений ОСОБА_4 , діючи необережно, із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, порушуючи вимоги п. 2.3 (б) ПДР, згідно якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, вимоги п. 10.1 ПДР, згідно якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та вимоги п. 16.11 ПДР, згідно якого «на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху», раптово виїхав на смугу руху технічно справного автомобіля "TOYOTA LAND CRUІSER", реєстраційний номер НОМЕР_4 на іноземній реєстрації, під керуванням ОСОБА_8 , який рухався з одним пасажиром ОСОБА_9 від м. Чортків Тернопільської області до м. Заліщики Чортківського району Тернопільської області, створивши настання аварійної обстановки водію ОСОБА_8 , який був позбавлений технічної можливості зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення і тим самим уникнути ДТП, та допустив зіткнення з передньою правою кутовою частиною автомобіля "TOYOTA LAND CRUІSER" із переднім правим кутом автомобіля «ЗАЗ 110307», яке відбулося в межах смуги руху автомобіля "TOYOTA LAND CRUІSER".

Внаслідок зіткнення вищевказаних транспортних засобів пасажир автомобіля «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому середньої третини діафіза лівої стегнової кістки, закритих переломів верхньої третини діафіза правої стегнової кістки та правого надколінника, «рваної» рани лівого стегна, саден на обличчі та обох гомілках, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_4 вимог пунктів: 2.3 (б), 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю. Пояснив, що 18 жовтня 2022 року приблизно о 15 годині він керував автомобілем марки «ЗАЗ 110307» в с. Мухавка Чортківського району Тернопільської області, в салоні якого знаходився потерпілий ОСОБА_5 .. При виїзді на головну дорогу М-19 він не дав дорогу транспортним засобам, які по ній рухалися, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки "TOYOTA LAND CRUІSER" і в результаті цього потерпілий отримав тілесні ушкодження, а автомобіль марки "VOLKSWAGEN MULTIVAN", реєстраційний номер НОМЕР_3 , вимушений був змінити напрямок руху та з`їхав у кювет.

Цивільний позов прокурора про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого також повністю визнає.

Просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд кримінального провадження здійснювати без його участі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 він не має, просить суд його суворо не карати.

Отже, обвинувачений визнав свою вину і повністю підтвердив обставини кримінального провадження, не оспорюючи доказів щодо цих обставин, наданих органами досудового слідства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 вищезазначеного Кодексу роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час суд зазначає, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З врахуванням таких вимог закону при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та проходження військової служби, він не перебуває на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Чортківської поліклініки.

Обставинами, згідно з положеннями статті 66 Кримінального кодексу України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання згідно з положеннями статті 67 Кримінального кодексу України, в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

З урахуванням наведених обставин, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України в виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Проте враховуючи, як вищезазначені обставини, так і позицію потерпілого щодо покарання обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На стадії підготовчого судового засідання прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону звернувся з позовом в інтересах держави в особі Чортківської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування понесених витрат закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувачений зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_5 , який перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "Чортківська центральна міська лікарня".

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 7 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Потерпілий ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Чортківська центральна міська лікарня» з 18 жовтня 2022 року по 9 листопада 2022 року. Вартість затрат на лікування та перебування становить 11 347 гривень 64 копійки, що підтверджується відповідною довідкою лікувального закладу № 1018/116/05 від 19 січня 2023 року.

Вищевказаний розрахунок проведено у відповідності до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Згідно ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

В ході досудового розслідування в кримінальному провадженні згідно ухвали слідчого судді від 20 жовтня 2022 року було накладено арешт на автомобілі марки "TOYOTA LAND CRUІSER", реєстраційний номер НОМЕР_4 , на іноземній реєстрації, «VOLKSWAGEN MULTIVAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та ЗАЗ - 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідними ухвалами суду від 26 квітня 2023 року арешт автомобілів марки "TOYOTA LAND CRUІSER", реєстраційний номер НОМЕР_4 на іноземній реєстрації, «VOLKSWAGEN MULTIVAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 ,було скасовано.

Оскільки підстави для арешту автомобіля марки ЗАЗ -110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відпали, а тому такий арешт слід також скасувати.

У межах кримінального провадження органом досудового розслідування заявлено судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні для проведення судових експертиз на загальну суму 23 029 гривень 94 копійки.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України витрати на проведення таких експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності із вимогами ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання в виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Згідно ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави в особі Чортківської міської ради в дохід місцевого бюджету (р/р UA0019777, ГУК у Тернопільській області / тг м. Чортків/24060300, МФО 899998, ) 11 347 (одинадцять тисяч триста сорок сім) гривень 64 копійки витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_5 .. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави 23 029 (двадцять три тисячі двадцять дев`ять) гривень 94 копійки процесуальних витрат на проведення судових експертиз.

Скасувати арешт автомобіля марки ЗАЗ -110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Речові докази: автомобілі марки: "TOYOTA LAND CRUІSER", реєстраційний номер НОМЕР_4 , на іноземній реєстрації, «VOLKSWAGEN MULTIVAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та ЗАЗ -110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути власникам, один DVD-R диск ALERUS "КТ ліктьовий суглоб ОСОБА_4 28.10.2022", медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 6828, два DVD-R диска ALERUS "Політравма ОСОБА_5 18.10.2022", медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_5 № 6829 залишити на зберіганні в КНП "Чортківська ЦМЛ" Чортківської міської ради, що за адресою м. Чортків Тернопільської області, вул. Пігути, 31Б.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляції через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1