Справа № 346/5343/22
Провадження № 11-кп/4808/265/23
Категорія ст. 82 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 17 лютого 2023 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні подання ДУ «Коломийська виправна колонія №41» про заміну засудженомуОСОБА_7 на більш м?якеневідбутої частини покаранняпризначеного вироком Селидівського міського суду Донецької області від 11.02.2016 р. за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі на строк 11 років.

Своє рішення суд мотивував тим, що існують лише формально-юридичні підстави для заміни покарання, проте не доведена оціночна підстава - становлення на шлях виправлення засудженого ОСОБА_7 .

З ухвалою суду не погодився засуджений ОСОБА_7 та оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції порушив його право не доставивши в зал судових засідань. Справа не була розглянута всебічно. Про наявність ухвали суду дізнався випадково.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував всі обставини, а саме: він відбув 2/3 покарання у виді позбавлення волі, своєю поведінкою довів те, що став на шлях виправлення. Зокрема має 16 заохочень, приймає активну участь в благоустрої колонії та працює в промисловій зоні на дільниці ВКБ. Останнє стягнення мав у 2016 році.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити подання ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу, а прокурор просив скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, перевіривши матеріали, на підставі яких суд першої інстанції приймав оскаржуване рішення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Згідно зі ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд подання та оголошення ухвали Коломийського міськрайонного суду від 17.02.2023 року відбувалося без участі засудженого ОСОБА_7 . Копію вказаної ухвали засуджений ОСОБА_7 не отримав.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що строк пропущено з поважної причини, доводи клопотання є обґрунтованими, і строк на подачу апеляційної скарги має бути поновленим.

Що стосується суті апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

Як вбачається із змісту ч.3, ч.5 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого.

Проте, цих вимог суд першої інстанції не дотримався, чим істотно порушив процедуру судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_7 подав клопотання про розгляд справи у його відсутність 10 лютого 2023 року. Зазначене засідання не відбулося і розгляд справи було відкладено на 17 лютого 2023 року.

Проте, засуджений ОСОБА_7 не був повідомлений про судове засідання призначене на 17 лютого 2023 року, та не був доставлений конвоєм в судове засідання, чим було порушено його право приймати участь в судовому засіданні, давати пояснення та надавати документи. Будь-яких даних, що його повідомлено про перенесення судового розгляду з 10 лютого 2023 року на 17 лютого 2023 року справа не містить.

Зазначені порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, оскільки ці порушення перешкодили суду ухвалити законне та справедливе судове рішення.

Крім того, згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м'яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м?яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Прете суд не дотримався вимог зазначених норм права, не навів в оскаржуваній ухвалі належної оцінки досліджених матеріалів особової справи засудженого та виклав свої мотиви обмежившись загальними фразами. Крім того, суд не усунув суперечності в досліджених матеріалах.

Так, за основу відмови у задоволенні подання, суд першої інстанції взяв довідку від 03.12.2019 р., згідно якої засуджений ОСОБА_7 схильний до вживання спиртних напоїв, в результаті чого має «психічні та поведінкові розлади».

При цьому, суд не навів матеріалів особової справи, якими підтверджуються ці факти. Даних що засуджений вживав алкоголь в установі виконання покарань не надано, дисциплінарні стягнення за це на нього не накладалися, медичних висновків про наявність розладів не наведено.

Представник УВП в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що ця довідка нічим не обґрунтована і про зазначенні в ній факти інформації в особовій справі ОСОБА_7 не міститься.

Окрім іншого, суд першої інстанції не дав оцінки доводам установи відбування покарань про становлення засудженого на шлях виправлення з огляду на той факт, що 3 стягнення засуджений ОСОБА_7 отримав у 2015-2016 роках. Після цього, стягнень не отримував і з 2017 по 2022 рік отримав 16 заохочень.

Також, зазначивши що засуджений ОСОБА_7 не працевлаштований, суд першої інстанції не з`ясував з чим це пов`язано та чи винен в цьому засуджений, оскільки всі 16 заохочень у виді подяки «За добросовісне відношення до праці та сумлінну поведінку», в тому числі і в ДУ «Коломийська виправна колонія №41».

Зазначені обставини вказують на поверхневий розгляд справи судом першої інстанції, що підлягає усуненню при новому судовому розгляді.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити часково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 17 лютого 2023 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4