Справа № 308/3750/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000481 від 09.03.2023 року

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вказаним клопотанням у якому зазначає, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000481 від 09.03.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним в тому, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за попередньою змово між собою, спільно, 09 березня 2023 року планують вчинення кримінального правопорушення, а саме таємного викрадення майна, шляхом надання засобів, сприяв його вчиненню. Так, 09 березня 2023 року ОСОБА_5 , о 09 годині 00 хвилин ринку по вул Івана Франка в м. Берегово зустрів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Зустрівши в м. Берегово вказаних осіб, ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з умислом вказаних осіб на вчинення крадіжки, сприяв вчинення ними кримінального правопорушення, а саме на автомобілі марки «Богдан» моделі «211040» реєстраційний номер НОМЕР_1 забезпечив їх транспортування до м. Ужгород, до місця вчинення кримінального правопорушення, а саме до квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , з метою заволодінням чужим майном. По приїзду за вищевказаною адресою о 13 годині 00 хвилин 09 березня 2023 року, ОСОБА_5 , висадив ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , біля будинку № 2 на пл. Дружби Народів в м. Ужгород, Коли ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , вийшли з салону автомобіля та пішли до місця вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , залишився в салоні автомобіля та очікував їх повернення. О 14 годині 40 хвилин, 09 березня 2023 року, після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 повернулася до автомобіля, де їх очікував ОСОБА_5 , після чого сіли до салону автомобіля та покинули місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, ОСОБА_5 , шляхом надання засобів сприяв вчиненню кримінального правопорушення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Слідчий вказує, що 09.03.2023 за місцем проживання гр. ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України було проведено невідкладний обшук в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі:

-предмет золотистого кольору ззовні схожий на цепочку з двома хрестиками;

-предмет золотистого кольору у виді серця;

-предмет схожий на кольцо золотистого кольору;

-предмет схожий на каблучку з камінцем білого кольору;

-предмет схожий на кулон у вигляді іконки;

-два предмета золотистого кольору ззовні схожі на заушницю;

-наручний годинник золотистого кольору;

-предмет ззовні схожий на камінь білого кольору та предмет ззовні схожий на камінь рожевого кольору, які вилучені та упаковані до спец-пакету PSP1519231

-два предмети ззовні схожі на заушниці срібного кольору;

-два предмети сіро-зеленого кольору ззовні схожі на сердечко

-предмет сірого кольору ззовні схожий на хрестик

-4- предмети сірого кольору ззовні схожих на каблучку

-предмет сірого кольору ззовні схожий на кулон у вигляді скорпіона

-3 предмети сірого кольору ззовні схожих на заушниці, дані речі вилучено та упаковано до пакету PSP 1519232,

-відеореєстратор білого кольору марки green vision S/N48 квадратної форми із зарядним пристроєм до нього, даний предмет упаковано до спецпакету war1531303.

-картка А-банка з наявним на ній номером НОМЕР_2 та паспорт виданий на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які упаковано до спец-пакету НПУ PSP1519261.

А тому посилаючись на те, що вищеперераховані речі мають значення речових доказів просить накласти арешт на вказані речі.

Слідчий на розгляд клопотання не з"явився, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений, що убачається з повідомлення слідчого ОСОБА_3 від 22.04.2023 року, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали клопотання, суд доходить наступного наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно із п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У клопотанні слідчий зазначає, що метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів.

До клопотання слідчим долучено постанову слідчого від 10.03.2023 року про визнання вищеперерахованих речей речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000481 від 09.03.2023 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак, слідчому судді не надано будь-яких доказів, які б доводили, що зазначені у клопотанні речі, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема, що зазначені предмети взагалі відносяться до кримінального провадження № 0000481 від 09.03.2023 року, що вони були об"єктом кримінально протиправних дій або є набуті кримінально протиправним шляхом, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

Разом з тим, згідно з клопотанням, слідчим суддею встановлено, що обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , проводився на підставі ч.3 ст. 233 КПК України.

Водночас, у клопотанні слідчого не зазначено який невідкладений випадок, визначений ч.3 ст. 233 КПК України, був підставою для проникнення до житла без рішення суду.

Також у ході розгляду клопотання встановлено, що згідно з ухвалою слідчого судді від 11.04.2023 року клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проведено 09.03.2023, залишено без розгляду, у зв"язку з поданням слідчим заяви про залишення вищезазначеного клопотання без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

До клопотання слідчим додано заяву (дозвіл) ОСОБА_9 у якій зазначено, що ОСОБА_9 надає дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, будь-яких даних про те, що ОСОБА_9 є власником чи володільцем житла за вищезазначеною адресою, як того вимагає ч.1 ст. 233 КПК України, слідчому судді не надано. Крім того, при дослідженні вищезазначеної заяви (дозволу) виникають сумніви щодо того, що особа, якою написана вищевказана заява є письменною, а також володіє українською мовою.

А тому суд не бере до уваги вищезазначену заяву (дозвіл), як таку, що підтверджує добровільну згоду особи, яка володіє житлом, на проведення обшуку у такому.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати серед іншого правову підставу для арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку.

За положенням ч. 2 ст. 233 КПК України, якщо слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

За ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В силу положень ч. 2 ст. 233 КПК України, вилучені під час обшуку від 09.03.2023 року, предмети, є недопустимими доказами, оскільки їх вилучення відбулося під час слідчої (розшукової) дії, проведеної з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, і відповідно законні підстави для накладення арешту на майно (збереження речових доказів) у слідчого судді відсутні.

Враховуючи викладене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про накладення арешту, у зв`язку з відсутністю правових підстав, передбачених ст.ст. 170-173 КПК України, для накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000481 від 09.03.2023 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1