У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7876/22

№ 1-кс/183/2249/23

13 липня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву потерпілого ОСОБА_5 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 у розгляді клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000828 від 05.05.2018 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.356 КК України, у зв`язку із не встановленням осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 у розгляді клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000828 від 05.05.2018 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.356 КК України, у зв`язку із не встановленням осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування заяви ОСОБА_5 вказує, що суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 розглядується клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000828 від 05.05.2018 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.356 КК України, у зв`язку із не встановленням осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні є потерпілим.

В свою чергу, суддя ОСОБА_6 неодноразово розглядав кримінальні провадження, де ОСОБА_5 мав статус обвинуваченого та засудженого. У зв`язку з цим у судді ОСОБА_6 сформоване стійке сприйняття ОСОБА_5 виключно як злочинця та відсутнє його сприйняття як потерпілої особи. На думку ОСОБА_5 вказане є обставиною, яка у відповідності до ст. 75 КПК України виключає сумнів в неупередженості судді ОСОБА_6 .

У судовому засіданні заявник відводу - потерпілий ОСОБА_5 заяву підтримав, просив її задовольнити і відвести головуючого суддю ОСОБА_6 . Свої вимоги обґрунтував викладеними у заяві обставинами. Також додав, що йому на мобільний телефон від головуючого судді ОСОБА_6 приходять SMS-повідомлення про виклик до суду в кримінальному провадженні в якості обвинуваченого, а не потерпілого, що також на його думку свідчить про неупередженість судді ОСОБА_6 .

Представник потерпілого ОСОБА_4 заяву про відвід судді ОСОБА_6 підтримала, просила її задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними в ній.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні у задоволенні заяви просила відмовити. Вказала, що доводи заявника зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді ОСОБА_6 в інших кримінальних провадженнях. Жодних обставин, передбачених КПК України, як підстава для відводу, заявником не наведено.

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 , будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явився, що свідчить про відсутність бажання дати пояснення, і не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви про відвід судді та матеріали кримінального провадження №183/7876/22 в межах, необхідних для вирішення заяви про відвід, дійшов такого висновку.

Обґрунтовуючи заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_6 , заявник посилався на те, що суддя розглядав справи, у якій ОСОБА_5 мав статус обвинуваченого та ухвалював судові рішення, які на думку заявника відводу є незаконними.

Підстави для відводу судді визначені ст. 75, 76 КПК України.

Так, відповідно до змісту п. п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують інші обставини, ніж визначені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 75 КПК України, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також в п. п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 (заява № 16695/04).

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Водночас, слід враховувати, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Разом із тим, заявлений потерпілим ОСОБА_5 відвід не містить належних та підтверджених даних, які би свідчили про наявність таких підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді, ухваленими в іншій справі, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу головуючому судді, а незгода із такими рішеннями реалізується шляхом їх оскарження до вищестоящої судової інстанції.

Наведені у заяві про відвід факти не є обставинами, які в розумінні ст. 75 КПК України, виключають участь головуючого судді ОСОБА_6 у розгляді клопотання про закриття кримінального провадження і не свідчать про те, що ним проявлено несправедливість чи упередженість. Так само не може свідчити про упередженість судді ОСОБА_6 направлення потерпілому ОСОБА_7 судових повісток шляхом направлення SMS-повідомлень про виклик до суду в кримінальному провадженні в статусі обвинуваченого, оскільки вказані документи формуються в автоматизованій системі документообігу суду, і потерпілий ОСОБА_5 має право звернутися до відповідної уповноваженої особи суду для вирішення цього питання.

У цьому зв`язку, викладені факти не містять у собі достатніх підстав, які би свідчили про необ`єктивність чи упередженість судді.

Інших обставин, які би унеможливлювали участь судді у кримінальному провадженні, зазначено не було.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 75, 81, 372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_5 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 у розгляді клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000828 від 05.05.2018 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.356 КК України, у зв`язку із не встановленням осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовити.

Повний текст ухвали складено і оголошено 14 липня 2023 року о 10 годині 20 хвилин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1