Справа № 712/7072/23
Провадження № 1-кс/712/3299/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002191 від 02.07.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно вказуючи, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02.07.2023 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено труп ОСОБА_4 , 1974 року народження.

За даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002191 від 02.07.2023, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

02.07.2023 за адресою: м. Черкаси, вул. Василя Стуса, 98А, було проведено огляд, під час якого в приміщенні кухні, на пральній машині, в вертикальному положенні, було виявлено труп ОСОБА_4 , 1974 року народження. Під час первинного огляду на трупі видимих ознак насильницької смерті виявлено не було. Труп було направлено в КУ «Черкаське обласне бюро СМЕ» для проведення розтину. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 560 від 06.07.2023 причиною смерті ОСОБА_5 являється гостре недокрів`я, розрив селезінки, закрита травма тулуба, ушкодження внаслідок контакту з тупим предмет, намір не визначений.

Згідно ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.07.2023 № 712/6867/23, 11.07.2023 про дозвіл на проведення обшуку було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку було виявлено та вилучено: в коридорі: пару чоловічого взуття 43-го розміру, котру поміщено до картонної коробки жовтого кольору; в кімнаті № 1: мікронакладення з подушки, які поміщено до паперового конверту; в кімнаті № 2: 7 полімерних пляшок, 1 скляну пляшку, 1 металеву пляшку, котрі поміщено до картонної коробки жовтого кольору; металеву трубу, довжиною близько 80 см, котру поміщено до паперу жовтого кольору; 1 слід папілярного візерунку з скляної банки з написом «Приправа», які поміщено на клейку стрічку та поміщено до паперового конверту жовтого кольору НПУ ГСУ; мікронакладення з подушки, котре поміщено до паперового конверту жовтого кольору НПУ ГСУ; недопалки з пепельниці №1, у кількості 12 штук, марки «PARLAMENT», «SOBRANIE», поміщено до аркушу паперу формату А4 та до паперового конверту жовтого кольору НПУ ГСУ; недопалки з пепельниці № 2, у кількості 12 штук, марки «PARLAMENT», «SOBRANIE», «Прилуки», поміщено до аркушу паперу формату А4 та до паперового конверту жовтого кольору НПУ ГСУ; в кімнаті № 3 виявлено: мобільний телефон марки «XiaomiRedmi» синього кольору, котрий поміщено до сейф-пакету № PSP 1240200 (ймовірно належить померлому ОСОБА_4 ); 4 металопластикові пляшки та дві скляні пляшки, котрі поміщено до картонної коробки жовтого кольору; паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , котрий поміщено до сейф-пакету PSP 1240201; 1 слід папілярного візерунку з металевої банки «Емаль алкідна ПФ-115», котрий поміщено на клейку стрічку та до паперового конверту жовтого кольору НПУ ГСУ; 1 слід папілярного візерунку з металевої банки «Chiken», котрий поміщено на клейку стрічку та до паперового конверту жовтого кольору НПУ ГСУ; металевий ніж, котрий поміщено да аркушу паперу формату А4, та до паперового конверту жовтого кольору НПУ ГСУ.

Вилучені речі та предмети є речами, що могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, і тому відповідають критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні за №0002191 від 02.07.2023 внесені за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України .

Постановою слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 11.07.2023 року вилучені предмети визнано речовими доказами.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідальності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «АНтріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та з метою яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справ «Джеймс та інші проти Сполученого королівства», п. 50, Series A N 98).

Прокурор в клопотанні вказує, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відтак, враховуючи викладені вимоги практики Європейського суду з прав людини вважаю, що без накладення арешту на вказане майно, орган досудового розслідування буде позбавлений можливості досягти мети у встановлені істини у цьому кримінальному провадженні вважаю, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою збереження речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, зважаючи на те, що вилучені речі відповідають ознакам речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів, клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на вилучені речі.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України,слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення обшуку 11.07.2023 майно, а саме на:пару чоловічого взуття 43-го розміру, котру поміщено до картонної коробки жовтого кольору: 7 полімерних пляшок, 1 скляну пляшку, 1 металеву пляшку, котрі поміщено до картонної коробки жовтого кольору; металеву трубу, довжиною близько 80 см, котру поміщено до паперу жовтого кольору; недопалки з пепельниці №1, у кількості 12 штук, марки «PARLAMENT», «SOBRANIE», поміщено до аркушу паперу формату А4 та до паперового конверту жовтого кольору НПУ ГСУ; недопалки з пепельниці № 2, у кількості 12 штук, марки «PARLAMENT», «SOBRANIE», «Прилуки», поміщено до аркушу паперу формату А 4 та до паперового конверту жовтого кольору НПУ ГСУ; мобільний телефон марки «XiaomiRedmi» синього кольору, котрий поміщено до сейф-пакету № PSP 1240200 (ймовірно належить померлому ОСОБА_4 ); 4 металопластикові пляшки та дві скляні пляшки, котрі поміщено до картонної коробки жовтого кольору; металевий ніж, котрий поміщено до аркушу паперу формату А4, та до паперового конверту жовтого кольору НПУ ГСУ.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, які включені в групу слідчих у кримінальному провадженні №0002191 від 02.07.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1