Справа№938/359/23
Провадження № 1-кп/938/79/23
УХВАЛА

іменем України

31 травня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000039 від 25.04.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Замагора Верховинського району Івано-Франківської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною освітою, пенсіонера, одруженого, депутатом не обирався, не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.2 ст.125 КК України, при таких обставинах.

Зокрема, ОСОБА_4 , перебуваючи 24.04.2023 року близько 15.00 години у житловому будинку за місцем свого проживання, розміщеного в АДРЕСА_1 , через ревнощі вступив із своєю дружиною ОСОБА_5 в словесний конфлікт. Під час цього конфлікту ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс декілька ударів кулаками рук в ділянку голови та декілька ударів ногами в область грудної клітки тіла потерпілої ОСОБА_5 .

У результаті умисного нанесення ударів ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньо-черепної травми зі струсом головного мозку, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 12.05.2023 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках голови та грудної клітки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, вказавши, що потерпіла є його дружиною, у них є один неповнолітній син, 24.04.2023 року близько 15.00 годин у житловому будинку за місцем свого проживання через ревнощі наніс декілька ударів дружині. На час розгляду справи в суді примирився з дружиною, розкаюється у вчиненому.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявила, що на даний час вона примирилася з чоловіком, тому не бажає його притягувати до відповідальності. У судовому засіданні потерпіла також подала заяву, в якій вказує, що вона та обвинувачений примирилися, обвинувачений відшкодував їй завдану шкоду (матеріальну та моральну), жодних претензій до ОСОБА_4 не має, а тому просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні подав заяву, в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, так як він з потерпілою примирилися, а справу провадженням закрити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяв потерпілої та обвинуваченого не заперечив.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, обговоривши заявлені клопотання, суд вважає, що вони підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Крім цього, наявні підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України, оскільки ОСОБА_4 1) відповідно до ст.89 КК України не судимий, 2)відшкодував потерпілій заподіяні збитки, попросив вибачення; 3)кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком, не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів; 4)потерпіла подала до суду письмову заяву про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 46 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Із врахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закрити провадження в справі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлявся.

Також відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд зобов`язаний вирішити питання про долю речових доказів в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Зокрема, постановою від 12.05.2023 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000039 від 25.04.2023 року карту виїзду швидкої медичної допомоги №295, медичну карту стаціонарного хворого №3468, рентгенологічні знімки №2452,2453,2454.

Керуючись ст. ст. 284,285,286,372 КПК України, ст. 46 КК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого та потерпілої задоволити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 125 КК України на підставі ст.46 КК України - у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження закрити.

Речові докази по справі після набрання ухвали законної сили, а саме карту виїзду швидкої медичної допомоги №295, медичну карту стаціонарного хворого №3468, рентгенологічні знімки №2452,2453,2454 повернути потерпілій.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: Наталія ЧЕКАН