Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9449/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 19.07.2023,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково. Відмовлено в застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 671000 (шістсот сімдесят одна тисяча) гривень.

Одночасно покладено на підозрювану ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також свідками у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, ОСОБА_8 зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`ясннено ОСОБА_8 , що у разі невнесення застави протягом п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, сторона обвинувачення може ініціювати питання про заміну запобіжного заходу на більш суворий.

Роз`яснено ОСОБА_8 , що у випадку ухилення або невиконання покладених на неї даною ухвалою обов`язків, до неї буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімума для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімума для працездатних осіб.

Строк дії ухвали встановлено до 16.09.2023 року (включно).

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у період часу з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності прослідувати до місця укриття чи бомбосховища під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та подальшого невідкладного повернення до місця домашнього арешту після сигналу «Відбій повітряної тривоги», строком на два місяці. Зазначає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки була прийнята без врахування всіх обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, викладені в ньому висновки не відповідають обставинам справи, а також недоведеними є ті обставини, які суд визнав встановленими. Посилається на те, що підозра є необґрунтованою, у кримінальному провадженні не встановлено кому заподіяна шкода, та хто є потерпілим. Крім того, стороною обвинувачення не доведено про існування жодного ризику, відповідно до ст.177 КПК України, які ґрунтуються на спробах їх вчинення, лише домисел та припущення сторони обвинувачення. При цьому прокурором також не доведена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Вказує, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, судом першої інстанції не було враховано обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан ОСОБА_8 (доглядає за матір`ю похилого віку, має 2 групу інвалідності), раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, відсутні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та розмір застави є завідомо непомірний для неї.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрювану ОСОБА_8 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Хмельницькому, перебувають матеріали досудового розслідування № 0000487 від 25.11.2022 року.

Своє клопотання слідчий обґрунтував тим, що під час дії мораторію на безоплатну приватизацію земельних ділянок, введеного на час воєнного стану в Україні, ОСОБА_28 , яка працює в TOB «Іващенко», за вказівкою директора TOB «Іващенко» ОСОБА_29 , звернулась до ОСОБА_30 з питанням вирішення проблеми приватизації земельних ділянок (невитребуваних паїв) на території Чуднівської міської територіальної громади Житомирської області в обхід мораторію та подальшого їх передання у власність або оренду TOB «Іващенко».

В свою чергу в ОСОБА_10 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник умисел на вчинення ряду тяжких та особливо тяжких злочинів, які полягають у шахрайському заволодінні земельними ділянками.

При цьому, ОСОБА_10 , володіючи якостями лідера, добрими організаторськими здібностями, комунікабельністю, а також зв`язками у Чуднівському районному суді Житомирської області (будучи кумом судді Чуднівського районного суду Житомирської області ОСОБА_27 ), керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, вирішив утворити та очолити стійке об`єднання - організовану групу за участі ОСОБА_8 , ОСОБА_29 з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Злочинний умисел ОСОБА_30 полягав у заволодінні шляхом обману земельними ділянками за наступною схемою, яка полягає у тому, що він, члени злочинної групи та особи, з числа їх знайомих та родичів, звертаються до суду з позовними заявами про визнання за ними права власності на невитребувані земельні ділянки, які перебувають у віданні територіальних громад Житомирської області, та за допомогою рішення Чуднівського районного суду Житомирської області, що подається до уповноважених органів, реєструється право власності на земельні ділянки на підконтрольних членам організованої групи осіб, таким чином здійснюється шахрайське заволодіння ними.

При цьому, за задумом ОСОБА_10 , основними етапами підготовки та реалізації злочинного умислу були: підшукування невитребуваних земельних ділянок на території Чуднівської міської територіальної громади Житомирської області; встановлення осіб, на яких видані сертифікати на вищевказані земельні ділянки; підшукання осіб, які погодяться виступити фіктивними позивачами (підставними особами) для оформлення на них земельних ділянок; забезпечення винесення Чуднівським районним судом Житомирської області рішень про визнання права власності на земельні ділянки за вищезгаданими підставними особами, яке породжує згідно діючого законодавства виникнення майнових прав, надає правові підстави видачі уповноваженими органами, підприємствами, установами, організаціями, нотаріусами, суб`єктами державної реєстрації прав офіційних документів щодо прав власності на об`єкти нерухомого майна; забезпечення реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки за підставними співучасникам фіктивними власниками (підставними особами); забезпечення реєстрації у Державному реєстрі прав власності на земельні ділянки за підконтрольними співучасникам фіктивними власниками (підставними особами); фактичний продаж протиправно здобутих земельних ділянок, або передання в оренду TOB «Іващенко» на тривалий термін; розподіл між співучасниками незаконного прибутку.

Кінцевим результатом вчинених злочинів, є незаконне отримання права власності на земельні ділянки, які у подальшому передавались за винагороду у власність ОСОБА_29 та його близьким родичам, або залишались у власності підставних осіб, які отримували прибуток за рахунок передачі земельних ділянок TOB «Іващенко» в оренду для вирощування сільськогосподарської продукції.

Згідно клопотання, вживаючи заходів до організації групи, для досягнення своєї злочинної мети, керуючись корисливими мотивами, ОСОБА_10 в другій половині 2022 року, точну дату та час досудовим слідством не встановлено, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, залучив до злочинної діяльності юриста TOB «Іващенко» ОСОБА_8 , директора TOB «Іващенко» ОСОБА_29 , яким запропонував створити внутрішньо стійке злочинне об`єднання для досягнення спільної злочинної мети - протиправного збагачення шляхом шахрайського заволодіння земельними ділянками.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_10 , як організатор і керівник злочинного угруповання, у достеменно невстановлений час та місці, протягом 2022 року, особисто довів до відома ОСОБА_29 , ОСОБА_8 попередньо розроблений план вчинення злочинів, який полягав у тому, що злочинне угруповання шляхом прийняття незаконних рішень судом мало зареєструвати право власності на земельні ділянки за підконтрольними їм підставними особами, та у подальшому за винагороду передати їх у власність ОСОБА_29 , його близьким родичам, або здати в оренду TOB «Іващенко».

Переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення, шляхом шахрайства з земельними ділянками, всі вказані вище особи добровільно погодились на участь у вказаній злочинній групі та вчинюваних нею злочинах, а також підкорилися визначеним правилам поведінки і дисципліні у ній.

В клопотанні також зазначено, що ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_29 , підібрали довірених осіб з числа своїх близьких родичів та знайомих, які погодились надати свої особисті дані та вчинити відповідні дії для подання позовної заяви, отримання рішення суду та подальшої реєстрації і продажу земельних ділянок. Зокрема, ОСОБА_10 залучив ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 ; ОСОБА_8 залучила ОСОБА_11 , ОСОБА_36 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ; ОСОБА_29 залучив ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та інших осіб.

В залежності від наявності особистих якостей членів злочинного угруповання, таких як вміння організовано працювати в групі, надійність, керівником організованої групи були чітко розподілені функції між учасниками.

У свою чергу, ОСОБА_8 забезпечувала знаходження невитребуваних земельних ділянок на території громад Житомирського району Житомирської області, підсудність справ по яким перебувала б за Чуднівським районним судом Житомирської області, встановлювала анкетні дані осіб - власників сертифікатів, які померли і не оформили право власності на земельні ділянки. Потім, використовуючи надані документи довірених осіб, готувала проекти позовних заяв. Позовні заяви подавались по 2 попередньо розробленим схемам. У першому випадку в позовні заяви вносилась завідомо недостовірна інформація щодо того, що позивачі успадкували вищевказані земельні ділянки від померлих осіб за заповітами і просять визнати за ними право власності. У другому - позивачі у позовних заявах вказували, що працювали у соціальній сфері на селі, у зв`язку з чим зазначали, що мають право на земельну частку (пай) і просять визнати за ними право власності на конкретну земельну ділянку, яка перебуває у віданні територіальної громади. Підписані позовні заяви з додатками ОСОБА_10 і ОСОБА_8 скерувались до Чуднівського районного суду Житомирської області для прийняття рішень про визнання права власності на земельні ділянки за підставними особами. За допомогою впливу ОСОБА_10 Чуднівським районним судом Житомирської області ухвалювалось рішення суду та його копії надавались сторонам. ОСОБА_8 , у свою чергу, забезпечувала через не встановлених досудовим розслідуванням осіб на підставі прийнятих рішень судів виготовлення технічної документації, реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі та Державному реєстрі прав на нерухоме майно. У подальшому, земельні ділянки, незаконно набуті у вищевказаний спосіб, перереєстровувались на ОСОБА_29 , його близьких родичів, або передавались в оренду TOB «Іващенко» на тривалий термін.

Окрім виконання загальних функцій керування створеною організованою групою, ОСОБА_10 взяв на себе роль виконавця окремих етапів підготовки та вчинення кримінальних правопорушень: забезпечував надходження позовних заяв до суду; забезпечував якнайшвидше прийняття рішення суддею Чуднівського районного суду Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки; залучав безпосередніх виконавців запланованих злочинів (підставних позивачів); здійснював керівництво та координацію дій окремими підставними особами, які ним були залучені та з якими він перебуває у довірливих відносинах; здійснював особистий інструктаж та поодинокий супровід окремих учасників угруповання, а також інших співучасників, у тому числі підставних осіб, до місця виконання повноважень особами, які згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» уповноважені на прийняття рішень щодо реєстрації у Державному реєстрі прав власності на нерухомість, вчинення нотаріальних дій; проводив виплату винагороди за виконану «роботу», безпосередню участь причетним особам до вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 як учасник створеної ОСОБА_10 організованої групи, виконувала наступні функції: пошуку предметів злочинного посягання - невитребуваних земельних ділянок, на які у Державному реєстрі не зареєстровано право власності і які перебувають у віданні Чуднівської міської територіальної громади Житомирської області; встановлення анкетних даних осіб, на яких видавались сертифікати на право власності на вищевказані земельні ділянки, які померли і не оформили його; підбір та затвердження осіб, які за винагороду погодяться виступити фіктивними позивачами; виготовлення позовних заяв, відповідно до наданих документів фіктивних позивачів; комунікація з державними реєстраторами та нотаріусами, уповноваженими згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на прийняття рішень щодо реєстрації у Державному реєстрі виникнення прав власності на земельні ділянки за підставними особами, шляхом введення їх в оману, користуючись у тому числі особистими дружніми відносинами з такими особами; дистанційний та фізичний контроль своєчасного отримання підставними особами рішень судів, швидкого перереєстрування земельних ділянок від набувачів на третіх осіб, зокрема ОСОБА_29 та його родичів, передання зазначених земельних ділянок в оренду TOB «Іващенко».

Також, безпосередньо ОСОБА_8 збиралась інформація про вільні земельні ділянки на території Чуднівської територіальної громади Житомирської області, відпрацювання інформації з єдиних та державних реєстрів, шляхом отримання в невстановленому місці та час такої інформації на паперових носіях, або в електронному вигляді.

ОСОБА_42 як учасник створеної ОСОБА_10 організованої групи, виконував наступні функції: здійснював керівництво та координацію дій окремими підставними особами, які ним були залучені та з якими він перебуває у довірливих відносинах; здійснював особистий інструктаж та поодинокий супровід окремих учасників угруповання, а також інших співучасників, у тому числі підставних осіб, до місця виконання повноважень особами, які згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» уповноважені на прийняття рішень щодо реєстрації у Державному реєстрі прав власності на нерухомість, вчинення нотаріальних дій; забезпечував перереєстрацію отриманих шахрайським шляхом земельних ділянок на себе та своїх родичів, передання їх в оренду TOB «Іващенко», виплачував винагороду за перереєстровані земельні ділянки; отримував незаконний прибуток з використання набутих шахрайським шляхом земельних ділянок, використовуючи їх у сільському господарстві.

З метою виконання своєї ролі, ОСОБА_8 , ОСОБА_43 , керуючись метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, погодилися на пропозицію ОСОБА_10 , надавши свою добровільну згоду на участь в організованій групі для вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень під загальним керівництвом останнього.

Група мала стійкий характер, довготривалий період існування, високий ступінь організованості, відрізнялась чітким плануванням, підготовкою до вчинення злочинів, стабільністю складу, розподілом ролей і функцій, а також наявністю чіткої ієрархії між учасниками злочинної групи.

В клопотанні слідчого вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період з 2022 року по березень 2023 року злочинна група під керівництвом ОСОБА_10 за участі ОСОБА_8 , ОСОБА_29 шахрайським шляхом заволоділа 32 земельними ділянками площею 93,87 га, якими розпорядилась на власний розсуд, завдавши таким чином збитків на загальну суму близько 2,009 млн грн, що є особливо великим розміром.

13.07.2023року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КПК України.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ухвалюючи своє рішення слідчий суддя в повному об`ємі та правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст.177 КПК України.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність доказів, які були долучені до клопотання слідчого, на даному етапі кримінального провадження, свідчать про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_8 , і є достатніми для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 можливо причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника про те, що підозра є необґрунтованою.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованих правопорушень, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового слідства, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів провадження, інкриміноване ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України є особливо тяжким, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Крім того, слідчим суддею взято до уваги знання підозрюваної в юриспруденції.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрювану переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

В даному випадку, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду.

На думку колегії суддів доведеними є наявність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Враховуючи великий обсяг та специфіку слідчих дій, на даний час у кримінальному провадженні всі докази, у тому числі речові, ще не встановленні (відшукані) і відповідно не дослідженні, а тому, є обґрунтовані підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 , будучи обізнаною про обставини кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які у них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду.

Колегія суддів також вважає, що існує ризик впливу на інших осіб в даному кримінальному провадженні враховуючи, що до повідомлення ОСОБА_8 про підозру через потребу досудового розслідування, у переважній більшості проводились слідчі (розшукові), негласні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, відомості про факт та методи яких не підлягали розголошенню, а тому особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані. Крім того в ході проведення обшуків і отримання слідчим доступу до судових справ, може виникнути потреба в допиті осіб, які раніше не були відомі органу досудового розслідування, саме підозрювана підшуковувала підставних осіб, які подавала позовні заяви і оформлювати документи для подачі до суду, а відтак підозрювана, яка обізнана про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо про згадані обставини, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою, в тому числі, зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду, а відтак є обґрунтовані підстави вважати, що вона може впливати на їх покази.

Колегія суддів також погоджується з висновками слідчого судді про наявність ризику, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки маючи юридичну освіту, може намагатися перешкоджати збирати докази у правильній процесуальній формі, тим самим затягувати строки досудового розслідування, з метою унеможливлення притягнення останньої до кримінальної відповідальності, перешкоджати встановленню усіх необхідних обставин провадження за підозрою її у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

В свою чергу, відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою ст.183 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що підозрювана є особою з інвалідністю другої групи, наявність в неї постійного місця проживання, родини, що вказує про її міцні соціальні зв`язки, здійснює догляд за матір`ю похилого віку ОСОБА_44 , 1934р.н., яка в силу віку не в змозі доглядати себе самостійно, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, прийшов до обґрунтованого висновку про застосування до підозрюваної запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави, який зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку. З вказаним висновком погоджується й колегія суддів.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи апелянта про можливість застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, за обставин вчинення злочину, які інкримінуються підозрюваній, враховуючи, що ст.190 КК України належить до злочинів проти власності, є майновим, в даному випадку проти державної та/або комунальної у період воєнного стану, вказує на наявність підвищеного суспільного резонансу, є неможливим і не зможе забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Також безпідставними є посилання апелянта, що слідчим суддею визначено непомірний розмір застави.

Частиною 4 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбаченихст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь яким чином перешкоджати становленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно п.2 ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання колегії суддів слідчим суддею враховано обставини кримінального провадження, суму збитків, яка становить близько 2 млн. грн., визначив заставу в межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, в розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 671000 (шістсот сімдесят одна тисяча) гривень, та саме така значна сума застави за встановлених фактичних обставин зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку у разі її внесення, бути достатнім стримуючим фактором для запобігання ризикам, доведеним прокурором, з чим погоджується й апеляційний суд.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміну ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді є законна та обґрунтована, а тому апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 19.07.2023, якою відмовлено в застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 250 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 671000 (шістсот сімдесят одна тисяча) гривень з покладенням відповідних обов`язків, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: