Справа № 185/7537/22
Провадження № 1-кп/185/289/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2023 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
їх захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , 2019 р.н., працюючого ФОП ОСОБА_9 , проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 01 червня 2020 року Красногвардійський районим судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі. Звільнений 14.06.2021 року з Каменської ВК № 101 Запоріжської області, в зв`язку з відбуттям строку покарання,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , 2013 р.н., офіційно не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.263 КК України, -
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є рідними братами по матері.
Останні декілька років вказані особи, а також потерпілий ОСОБА_4 проживали в одному й тому ж мікрорайоні м.Павлограда Дніпропетровської області, були знайомі між собою, мали приятельські відносини, підтримували стосунки, спілкувалися та зрідка проводили дозвілля в одній компанії.
20.03.2022 року, брати ОСОБА_11 , знаходячись в приміщенні операторської АЗС «ОККО» в м.Павлограді по вул.Дніпровській,156, керуючись неприязними відносинами, які виникли напередодні під час спілкування телефоном з потерпілим ОСОБА_4 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на умисне завдання удару із спричиненням при цьому фізичного болю потерпілому, без спричинення йому тілесних ушкоджень, групою осіб, близько 08.30год. вказаного дня, нанесли умисно, по черзі, кожен правою рукою, по одному удару в обличчя потерпілого ОСОБА_4 , чим спричинили останньому фізичний біль, без спричинення тілесних ушкоджень.
Крім того, 26.03.2022 року, в період часу з 18.39 до 18.59 год., під час обшуку житла ОСОБА_5 буд. АДРЕСА_1 , у присутності понятих, було виявлено та вилучено корпус гранати «РГН» з маркуванням 254-121-85, а також запал до нього УЗД-334-4-88, які є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме, спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГН, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, та запалом типу УЗД, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, відповідно, що у поєднанні між собою (штатним способом) є бойовими припасами, та придатні до здійснення вибуху, які ОСОБА_5 , за невстановлених судовим розглядом час та обставин, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, вибухових пристроїв, та боєприпасів придбав, переніс до свого фактичного місця проживання, та зберігав за вказаним місцем проживання, без передбаченого Законом дозволу, в порушення вимог ст.178 ЦК України, п.1-4,9,15 Положення «Про дозвільну систему», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 12.10.2012р. № 576 та вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, вибухових матеріалів…», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998р.
Також, 26.03.2022 року, в період з 22.10. до 22.50 год., під час затримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_6 при ньому було виявлено та вилучено у чорній сумці корпус гранати «Ф-1» з маркуванням «28….», а також запал до неї УЗРГМ-583 з маркуванням «82-76», які є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме, спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, та уніфікованим запалом ручних гранат модернізованим типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, відповідно, що у поєднанні між собою (штатним способом) є бойовими припасами, та придатні до здійснення вибуху, які ОСОБА_6 , за невстановлених судовим розглядом час та обставин, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, вибухових пристроїв, та боєприпасів придбав, носив та зберігав при собі, без передбаченого Законом дозволу, в порушення вимог ст.178 ЦК України, п.1-4,9,15 Положення «Про дозвільну систему», «Положення про дозвільну систему», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 12.10.2012р. № 576 та вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, вибухових матеріалів…», затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998р.
В судовому засіданні обвинувачені брати ОСОБА_11 , кожен окремо оспорювали пред`явлене ім. за ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України обвинувачення, заявили , що є громадянами України, мають проукраїнську позицію, засуджують дії рф, направлені на розв`язання війни в України, підтримують ЗСУ, приймали участь в організації блок-постів на території міста, а тому ніколи не мали на меті перешкоджати законній діяльності ЗСУ, представником яких наразі є потерпілий ОСОБА_4 .
Зауважили, що вони є рідними братами по матері. Останні декілька років вони та потерпілий ОСОБА_4 проживали в одному й тому ж мікрорайоні м.Павлограда Дніпропетровської області, були знайомі між собою, мали приятельські відносини, підтримували дружні стосунки, спілкувалися та зрідка проводили дозвілля в одній компанії.
19.03.2022 року потерпілий зателефонував до ОСОБА_12 . Вони спілкувалися з певних життєвих та побутових питань, та під час розмови по телефону, між ними відбувся словесний конфлікт, внаслідок якого, через некоректні висловлювання потерпілого, вони мали на нього образу.
Наступного дня, 20.03.2022 року,близько 08.30год. вони, знаходячись в приміщенні операторської АЗС «ОККО» в м.Павлограді по вул.Дніпровській,156, випадково побачили потерпілого, та керуючись неприязними відносинами, які виникли напередодні під час спілкування телефоном між ними з одного боку та потерпілим ОСОБА_4 з іншого, маючи злочинний умисел завдати потерпілому удару та фізичного болю, нанесли умисно, по черзі, кожен правою рукою, по одному удару в обличчя потерпілого ОСОБА_4 .
Додали, що після завдання ударів потерпілому, вказаний конфлікт в тому ж місці був припинений товаришами потерпілого по службі. Згодом вони порозумілися та примирилися з ОСОБА_4 .
Потерпілий ОСОБА_4 з приводу зазначеного злочинного епізоду надав суду аналогічні показання.
Останній підтвердив, що він та брати ОСОБА_11 були знайомі між собою, мали приятельські та навіть дружні відносини, підтримували стосунки, спілкувалися та зрідка проводили дозвілля в одній компанії, в тому числі й вживали разом алкогольні напої.
19.03.2022 року він зателефонував ОСОБА_13 та між ними відбулася розмова по телефону. Вони обговорювали певні життєві та побутові питання, подробиці яких він не бажає висвітлювати. Під час розмови по телефону він використовував нецензурну лайку, відбувся словесний конфлікт, були висловлені образи в бік одне одного.
Наступного дня, 20.03.2022 року,близько 08.30год. він з разом зі своїм колегами по військовій службі, знаходились в приміщенні операторської АЗС «ОККО» в м.Павлограді по вул.Дніпровській,156, куди зайшли брати ОСОБА_11 , які підішли до нього та умисно, по черзі, кожен правою рукою, нанесли йому по одному удару в обличчя. Першим його вдарив ОСОБА_14 , а ОСОБА_15 вдарив його після цього. Від удару ОСОБА_15 він впав. Їх розборонили його товариші по службі. Через деякий час вони порозумілися та примирилися між собою, оскільки обвинувачені вибачилися та перепросили в нього.
Додав, що вказаний злочин, на його погляд, було вчинено не в зв`язку з тим, що він був військовослужбовцем ЗСУ та йому, у його діяльності, хтось намагався та бажав перешкодити. Він, дійсно, в момент злочину перебував у військовій формі, але впевнений, що завдання йому ударів ОСОБА_11 відбулося на грунті особистих відносин, через сварку по телефону, що мала місце напередодні.
Зауважив, що в зв`язку із завданням братами ОСОБА_11 йому ударів по обличчю він відчув фізичний біль. Тілесні ушкодження йому спричинені не були. Їх наявність встановлювати він не бажав та не бажає. Просить не карати обвинувачених.
З приводу обвинувачення, пред`явленого за ч.1 ст.263 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю та показав, що 26.03.2022 року, під час обшуку його житла буд. АДРЕСА_1 , у присутності понятих, було виявлено та вилучено корпус гранати «РГН» з маркуванням 254-121-85, а також запал до нього УЗД-334-4-88, які є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме, спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГН, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, та запалом типу УЗД, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, відповідно, що у поєднанні між собою (штатним способом) є бойовими припасами, та придатні до здійснення вибуху, які він за обставин, про які не пам`ятає, маючи на це злочинний умисел, придбав, переніс до свого фактичного місця проживання, та зберігав за вказаним місцем проживання, без передбаченого Законом дозволу.
Обвинувачений ОСОБА_6 також повністю визнав свою провину за ч.1 ст.263 КК України і показав, що, 26.03.2022 року, під час його затримання та проведення особистого обшуку в сумці, що була при ньому було виявлено та вилучено корпус гранати «Ф-1» з маркуванням «28….», а також запал до неї УЗРГМ-583 з маркуванням «82-76», які є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме, спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, та уніфікованим запалом ручних гранат модернізованим типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, відповідно, що у поєднанні між собою (штатним способом) є бойовими припасами, та придатні до здійснення вибуху, які він за обставин, про які вже не пам`ятає, маючи на те злочинний умисел, придбав, носив та зберігав при собі, без передбаченого Законом дозволу.
Кожен з обвинувачених також підтвердили суду, що повністю погоджуються з висновками експерта з цього приводу.
Винність обвинувачених у вчиненні злочинів підтверджуються наступними доказами, що були досліджені судом під час судового розгляду справи.
Переглядом диску з відеозаписом, що зафіксований камерою спостереження у приміщенні авто-заправки «ОККО», а також дослідженням протоколу огляду відео-запису, що міститься на вказаному диску, яким встановлені місце вчинення злочину, перебіг його вчинення, послідовність нанесення ударів обвинуваченими ОСОБА_11 , кожним окремо, в обличчя потерпілого, та інші обставини кримінального правопорушення.
Протоколами пред явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.03.2022 року, під час проведення яких потерпілий ОСОБА_4 впізнав серед представлених для впізнання фотографій осіб, фотографії, на яких зображені ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 , відповідно, як осіб, що вчинили відносно нього злочин.
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.03.2022 року, під час якого, затримуючи у період з 22.10 по 22.50 год. того ж дня ОСОБА_6 в сумці останнього, під час особистого обшуку особи, було виявлено та вилучено корпус гранати та запал від неї з певним маркуванням, та протоколом огляду вказаних предметів від 27.03.2022 року, з фото таблицями.
Висновком експерта від 20.04.2022 року, відповідно до якого корпус гранати «Ф-1» з маркуванням «…28….», а також запал до неї УЗРГМ-583 з маркуванням «82-76», які є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме, спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, та уніфікованим запалом ручних гранат модернізованим типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, відповідно, що у поєднанні між собою (штатним способом) є бойовими припасами, та придатні до здійснення вибуху.
Протоколом обшуку від 26.03.2022 року, яким в період часу з 18.39 до 18.59 год., під час обшуку житла ОСОБА_5 буд. АДРЕСА_1 , у присутності понятих, було виявлено та вилучено корпус гранати «РГН» з маркуванням 254-121-85, а також запал до нього УЗД-334-4-88.
Висновком експерта від 20.04.2022 року, відповідно до якого виявлені та вилучені під час обшуку житла ОСОБА_5 зазначені вище предмети є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме, спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГН, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин, та запалом типу УЗД, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, відповідно, що у поєднанні між собою (штатним способом) є бойовими припасами, та придатні до здійснення вибуху,
Аналізуючи показання обвинувачених ОСОБА_11 , кожного окремо в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що висунуто ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , та показаннями потерпілого ОСОБА_4 а також дослідженими судом доказами, що підтверджують мотиви злочинних дій обвинувачених, дійсні обставини їх вчинення, та наслідки вчинених злочинів суд робить висновок про те, що винність обвинувачених ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України - доведена повністю.
Дії обвинувачених, кожного окремо, враховуючи, що вчинення зазначеного злочину кожним з обвинувачених було пов`язано з незаконним обігом вибухових речовин та вибухових пристроїв, які у поєднанні між собою (штатним способом) є бойовими припасами, яки придатні до здійснення вибуху, необхідно правильно кваліфікувати наступним чином: за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, вибухових пристроїв, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Щодо запропонованої органом досудового розслідування кваліфікації дій обвинувачених, кожного окремо, за ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, то із вказаною редакцією обвинувачення та подібною кваліфікацією дій обвинувачених ОСОБА_11 , з огляду на зміст та обсяг досліджених судом доказів погодитися не можна.
Так, під час розгляду кримінального провадження, на підставі досліджених судом доказів допиту сторін, письмових доказів, перегляду відео-доказу судом було встановлено, що обвинувачені з однієї сторони, та потерпілий з іншої, були тривалий час знайомі між собою, підтримували, в тому числі, й дружні стосунки, проводили разом дозвілля, мали спілкування у інший спосіб.
Сторони, кожен окремо, підтвердили суду, що завданню обвинуваченими ОСОБА_11 по одному удару в обличчя потерпілого ОСОБА_20 передувала сварка, що відбулася між ними та потерпілим напередодні, під час спілкування телефоном з обговорення загальних питань.
З огляду на зазначене, а також беручи до уваги не спростовану стороною обвинувачення позицію обвинувачених ОСОБА_11 , кожного окремо, стосовно того, що вони мають проукраїнську позицію, засуджують дії рф, направлені на розв`язання війни в України, підтримують ЗСУ, приймали участь в організації блок-постів на території міста, а тому ніколи не мали на меті перешкоджати законній діяльності ЗСУ, представником яких є потерпілий ОСОБА_4 , суд приходить висновку, що вчиняючи групою осіб 20.03.2022 року злочин відносно потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачені, кожен окремо, керувалися злочинним умислом, направленим на вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме - на завдання потерпілому удару, який завдасть йому фізичного болю, без спричинення тілесних ушкоджень, а не на вчинення злочину проти основ національної безпеки України, що було б пов`язано з перешкоджанням законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, як це зазначено досудовим розслідуванням в обвинувальному акті.
За таких обставин, дії обвинувачених ОСОБА_11 , кожного окремо, за вказаним злочинним епізодом, необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, що завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб.
При призначенні виду і розміру покарання суд, у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує, що обвинувачені ОСОБА_11 , кожен окремо, підлягають покаранню за вчинення нетяжкого та тяжкого злочину. Мають родину, постійне місце проживання, позитивні характеристики з місця проживання та сталі соціальні зв`язки.
Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше був судимий.
Пом`якшувальними обставинами суд визнає повне визнання своєї провини обвинуваченими в об`ємі скоєного, щире каяття, висловлений жаль з приводу вчиненого, пробачення потерпілого, та позицію останнього, щодо відсутності претензій до обвинувачених, наявність на утриманні у кожного з обвинувачених малолітньої доньки.
З обтяжливих обставин у справі суд враховує наявний у обвинуваченого ОСОБА_5 рецидив злочинів, оскільки останній має не зняту та не погашену судимість , в т.ч., й попередню судимість, за ст.309 КК України.
Враховуючи сукупність наведених обставин, беручи до уваги наявність у справі низки пом`якшуючих обставин, та каяття обвинувачених, суд приходить до висновку, що виправити обвинувачених ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , кожного окремо, та запобігти їх злочинній діяльності можливо й без їх ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим ОСОБА_16 та ОСОБА_17 мають бути засудженими за ч.2 ст.126 та ч.1 ст.263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкцій, передбачених вказаними статтями, а також за правилами ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, у вигляді позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, але умовно, із застосуванням до призначеного покарання положень, передбачених ст.ст.75,76 КК України.
Крім того, з обвинувачених, з кожного окремо, необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у справі у сумі1716 грн.20коп.
Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370, 371, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.263 КК України.
ОСОБА_5 призначити покарання:
- за ч.2 ст.126 КК України у виді позбавлення волі строком два роки;
- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі строком три роки, з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_5 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у справі 1716грн.20коп.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.263 КК України.
ОСОБА_6 призначити покарання:
- за ч.2 ст.126 КК України у виді позбавлення волі строком два роки;
- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком три роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі строком три роки, з іспитовим терміном один рік.
Зобов`язати ОСОБА_6 , у відповідності до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у справі 1716грн.20коп.
Речові докази: чорну сумку, що зберігається в камері зберігання речових доказів Управління СБ України в Дніпропетровській області знищити.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_23 .