Справа № 146/343/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2023 р. смт.Томашпіль

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000140 від 28 січня 2023 року на підставі обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Одинці Козелецького району Чернігівської області, до затримання проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України

В С Т А Н О В И В:

14 березня 2023 року до Томашпільського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000140 від 28 січня 2023 року на підставі обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

16 травня 2023 року прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні подав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , згідно якого просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання прокурор обґрунтував тим, що обвинувачений вчинив злочин, за який передбачено покарання на строк до 15 років позбавлення волі, наслідком злочинних дій обвинуваченого стала смерть особи, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне обвинувачений може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що є речовим доказом, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просив його задовольнити. Зокрема зазначив, що обставини які існували на момент обрання запобіжного заходу обвинуваченому не відпали.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою, зазначив, що впливати на свідків не буде, переховуватися від суду не буде, вказав, що на утриманні перебувають діти.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 при розгляді клопотання поклався на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала думку прокурора.

Розглянувши подане прокурором клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суддя прийшов до наступного висновку.

За ч.ч. 1, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службові особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення).

Згідно ч.3, 5 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час судового провадження прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, і в обґрунтування продовження строку тримання під вартою, щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи вищевказане та те, що обставини які існували на момент обрання запобіжного заходу обвинуваченому не відпали, враховуючи думку прокурора, потерпілої, думку обвинуваченого та його захисника, зважаючи на те, що кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, суд вважає клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обґрунтованим, яке підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст. 5 вказаної Конвенції, керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України

У Х В А Л И В:

Запобіжний захід ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у вигляді тримання під вартою, продовжити на 60 днів, тобто до 14 липня 2023 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення і направити начальнику СІЗО м. Вінниця.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1