Справа № 761/4653/23
Провадження № 1-кс/761/3340/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001472,

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна.

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.08.2022 в рамках кримінального провадження №0001472 від 05.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_6 із забороною розпоряджатися майном.

Заявник вважає, що накладений арешт підлягає скасуванню, оскільки накладений необґрунтовано, арештоване майно не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а ОСОБА_6 є власником спірного майна відповідно до договору купівлі-продажу від 23.03.2020 та не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні, а арешт належного йому майна порушує право володіння таким майном, у зв`язку з чим просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.08.2022.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 , клопотання про скасування арешту підтримала та просила його задовольнити.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотанні, зазначив що потреба в арешті не відпала, арешт накладено обгрунтовано.

Слідчий суддя, заслухавши думку адвоката, прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали та матеріали, які слугували підставою для накладення арешту, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.08.2022, в рамках кримінального провадження №0001472, частково задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 000, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 169,4 кв.м., яка на праві власності належить ОСОБА_6 із забороною розпоряджатися вказаними об`єктами нерухомого майна будь-якими особами, проводити будівельні роботи та здійснювати реконструкцію вказаного нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Звертаючись із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки ОСОБА_6 є власником спірного майна, не має жодного відношення до кримінального провадження №0001472, а арешт майна накладено необгрунтовано.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, якою накладено арешт на майно, постановою старшого дізнавача ВД Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 10.08.2022 спірне майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001472, а арешт на спірне майно накладено з метою збереження речових доказів.

Проте, як у клопотанні про скасування арешту майна так і в судовому адвокатом ОСОБА_4 не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а також відсутні данні, що спірне майно втратило статусу речового доказу.

Доводи заявника про те, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 не є підозрюваним - не спростовують висновку слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, зокрема тому, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, а також наведені прокурором доводи, слідчий суддя доходить висновку, що застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, підстав вважати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.08.2022 необґрунтованою у суду не має, а заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, а також враховуючи правову кваліфікацію кримінального провадження, в рамках якого накладено арешт на спірне майно, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.08.2022 у кримінальному провадженні №0001472.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя