Справа № 308/8693/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000159 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, одруженого, тимчасово непрацюючого, який має на утриманні дитину 2008 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,-

встановив:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000159 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України, про застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000159 від 23.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 13.10.2022 за №746-ос майстер-сержант ОСОБА_7 призначений на посаду помічника начальника відділу прикордонної служби з логістики начальника відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В). Наказом від 26.11.2022 за №292-ос ОСОБА_7 допущено до самостійного несення служби в прикордонних нарядах.

Статтею 2 Закону України «Про військову службу та військовий обов`язок» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», під час проходження військової служби в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу.

Отже, ОСОБА_7 , будучи інспектором прикордонної служби вищої категорії 1 групи інспекторів прикордонного контролю, при виконанні службових обов`язків за посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Відповідно до Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 311 від 15.04.2016, відділ прикордонної служби є основним підрозділом прикордонного загону, призначеним для безпосередньої охорони та захисту визначеної ділянки державного кордону, здійснення прикордонного контролю і пропуску через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, забезпечення дотримання режиму державного кордону України, прикордонного режиму та режиму в пунктах пропуску через державний кордон України (пунктах контролю, контрольних пунктах в`їзду-виїзду), а також здійснення інших повноважень, передбачених законодавством України.

Відділу прикордонної служби може визначатись ділянка відповідальності, яка обмежується державним кордоном України (визначеним рубежем) по фронту, розмежувальними лініями справа та зліва, а також тиловою межею контрольованого прикордонного району.

Відділення або група інспекторів прикордонної служби є підрозділом, який безпосередньо виконує завдання з охорони державного кордону України на ділянці відділу прикордонної служби у визначений час, здійснює прикордонний контроль і пропуск через державний кордон України та до тимчасово окупованої території і з неї осіб, транспортних засобів, вантажів, виявляє та припиняє правопорушення, протидію яким законодавством України віднесено до компетенції Держприкордонслужби.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень.

Згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Як встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22.05.2023 ОСОБА_4 , маючи намір потрапити до Словацької республіки, шляхом незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, а як спосіб досягнення вказаного наміру вирішив надати неправомірну вигоду працівнику відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » .

Для вказаних цілей ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 22.05.2023, вступив у попередню змову із невстановленою особою чоловічої статі, яка надала йому контактний номер телефону помічника начальника відділу прикордонної служби з логістики начальника відділення логістики відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) ОСОБА_7

22.05.2023 приблизно о 14 годині ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 , де вході розмови відрекомендував себе як знайомого невстановленої особи по імені ОСОБА_8 і попросив про зустріч, щодо обговорення питання можливості його потрапляння до Словацької республіки поза пунктами пропуску, при цьому в ході розмови озвучив ОСОБА_7 пропозицію надання неправомірної вигоду за таке сприяння.

Проте ОСОБА_7 , розуміючи протиправність дій ОСОБА_4 , повідомив рапортом свого безпосереднього керівника, який в свою чергу звернувся із повідомленням до правоохоронних органів про вчинюваний злочин та у подальшому ОСОБА_7 діяв під контролем на викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 та невстановленої особи.

Надалі, 24.05.2023 о 18 годині 15 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись поблизу ресторану «Міраж», розташованого за адресою м.Ужгород, вул.Мукачівська, достовірно знаючи, що майстер-сержант ОСОБА_7 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та в силу займаної посади здійснює охорону на даній ділянці державного кордону України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, висловив останньому пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 2000 євро, за невиконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків щодо охорони державного кордону, а також сприянні безперешкодному перетині ним державного кордону України поза пунктом пропуску.

В подальшому, 25.05.2023 о 14 годині 40 годині ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи поблизу лінії державного кордону України, розташованої на території Ужанського національного природного парку, що за адресою Закарпатська область, Ужгородський район, с.Стужниця, вулиця Головна, 310, (координати 40*0240.8N 22*3453.5Е) достовірно знаючи, що майстер-сержант ОСОБА_7 є службовою особою відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав останньому неправомірну вигоду у розмірі 2000 євро за невиконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків щодо охорони державного кордону, а також сприяння безперешкодному перетині лінії державного кордону України поза пунктом пропуску, однак одразу був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів, що мало місце о 14 годині 40 хвилин 25.05.2023.

На думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному початковому етапі слідства достатні для обрання запобіжного заходу та обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий зазначає, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні наміри незаконно покинути територію України, поза межами пунктів пропуску, а також переховуватись на території України. Окрім того встановлено, що родина ОСОБА_4 знаходиться за кордоном, а тому на даний час в ОСОБА_4 відсутні сталі сімейні зв`язки на території України. Також слід врахувати, що ОСОБА_4 , проживає в місті Дніпро, що ускладнює органу досудового розслідування здійснення контроль за виконанням обов`язків покладених на підозрюваного;

-незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, які вже встановлені та будуть встановлені, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на його користь, зокрема на ОСОБА_7 . Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Знаходячись на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так, будучи на волі, ОСОБА_4 й надалі матиме можливість вчиняти кримінальні правопорушення, зокрема надаючи правомірну винагороду іншим особам за сприяння його переправлення через державний кордон України.

Таким чином, підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

Сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_4 на підставі вагомих доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому у випадку визнання винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років; стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою. Таким чином, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Просив врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 враховуючи спосіб вчинення злочину, знаряддя час та місце його вчинення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому, просив задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України. Також зазначив, що у даному кримінальному провадженні було проведено негласні слідчі (розшукові) дії, які на даний час не розсекречені. Вважає, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Зазначив, що останній підозрюється у вчиненні корупційного кримінального правопорушення та в даному випадку є неможливим застосування положень ст.69, ст.75 КК України. Просив врахувати, що на території України у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки його дружина та дочка перебувають у США. Враховуючи наведене просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення заперечив, просив врахувати, що не буде переховуватись та з`являтиметься на всі виклики слідчого чи суду. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце його проживання у м.Дніпрі. У разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив визначити мінімальний розмір застави.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Просив врахувати, що кримінальне правопорушення було вчинено у зв`язку із збігом сімейних обставин, бажанням ОСОБА_4 з`єднатись із родиною. Зазначив, що підозрюваний надав правдиві показання. Вважає, що зазначені у клопотанні ризики є припущеннями, оскільки всі обставини вчинення кримінального правопорушення зафіксовані стороною обвинувачення. Щодо кваліфікації вказаного кримінального правопорушення, то вважає що під час досудового розслідування така буде встановлена вірно.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000159 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало повідомлення начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по НОМЕР_1 прикордонному загону Головного відділу внутрішньої та власної безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДПС України ОСОБА_9 від 22.05.2023 року за №16/3-234 про те, що 22.05.2023 громадянин України ОСОБА_10 в телефонному режимі звернувся до помічника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з логістики начальника відділення логістики, штаб-сержанта ОСОБА_7 з пропозицією сприяти незаконному переправленню через державний кордон з України до території Європейського Союзу ОСОБА_11 та можливо його товаришів за грошову винагороду в сумі 2 000 доларів США.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 25.05.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий 25 травня 2023 року о 14 год. 40 хв. неподалік від Ужанського національного природного парку, розташованого за адресою: Ужгородський р-н, с.Стужиця, вул.Головна, 310, в порядку ст. 208 КПК України.

26 травня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження за №0000159 від 23.05.2023 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.369 КК України, а саме у наданні неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років, яке у відповідності до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.05.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 ; постанову слідчого про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 23.05.2023 року; протокол затримання ОСОБА_4 від 25.05.2023 року, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч.1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Ризик незаконного впливу на свідків, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження. Із долучених до клопотання матеріалів слідує, що у вказаному кримінальному провадженні як свідок був допитаний ОСОБА_7 ..

Щодо можливості впливу підозрюваним на експертів та спеціалістів, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик стороною обвинувачення доведено не було, зокрема відсутні відомості, що у вказаному кримінальному провадження проводиться експертиза чи було залучено спеціалістів.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказані ризики носять формальний характер та належним чином не підтверджені.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

При цьому, доводи сторони захисту про відсутність зазначених ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у період дії воєнного стану, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, що останній раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, є батьком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає до задоволення.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2023 року складає 2684 гривні, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст.177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного. Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, слідчий суддя не вбачає.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 : прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано 25 травня 2023 року о 14 год. 40 хв., а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаного моменту.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 21 липня 2023 року (включно).

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні щодо обставин вказаного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 21 липня 2023 року (включно).

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1