Номер провадження: 11-сс/813/1146/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28 червня 2023 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001452, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2023 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвалу суду є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.

Мотиви апеляційного суду.

Дослідивши апеляційну скаргу та додатки до неї, доходжу висновку, що апеляційна скарга адвоката підлягає поверненню особі, яка її подала з наступних підстав.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні володілець тимчасово вилученого майна, або інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, може оскаржити бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, передбачений ст. 309 КПК України.

Ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження по скарзі на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора відповідно до ч.2 статті 309 КПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 393 КПК України визначено перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу. Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 5 ст. 396 КПК України апеляційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо апеляційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, то до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

В порушення вказаної норми КПК України, подаючи апеляційну скаргу, адвокат ОСОБА_3 не надав суду належних документів, передбачених статтею 50 КПК України, які б підтверджували його повноваження, як представника.

При цьому, згідно з п. 16-1 статті 3 КПК України інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені КПК України.

Тобто, зазначена норма вказує на те, що майно має належати особі, або перебувати у її володінні.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено зміст права власності, який полягає у тому, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Натомість, апеляційна скарга адвокатом подана в інтересах ОСОБА_4 , однак будь-які документи на підтвердження того, що останній є власником або володільцем арештованого майна, до апеляційної скарги не додані.

Наявне в апеляційній скарзі посилання на те, що ОСОБА_4 є власником автомобіля TESLA MODEL 3, ідентифікаційний номер транспортного засобу № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , не може бути прийняте до уваги, зважаючи на відсутність документів, які підтверджують права власності, володіння, користування або розпорядження арештованим майном.

За таких обставин, суддя-доповідач вважає, що на момент надходження апеляційної скарги, не встановлено чи є дана особа такою, що має право на подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

При цьому, суддя-доповідач наголошує, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України, представник у випадку усунення допущених порушень, має право повторно, в порядку Глави 31 КПК України, звернутися до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 24, 309, 370, 393, 395, 396, 419 КПК України, суддя - доповідач,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2023 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001452, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, повернути апелянту.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма додатками до неї невідкладно надіслати апелянту.

Роз`яснити апелянту, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2