Дата документу 01.06.2023 Справа № 333/3290/23
судді Запорізького апеляційного суду
у справі № 11-сс/807/343/23
01 червня 2023 року м.Запоріжжя
01 червня 2023 року ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду задоволено апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02 травня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на автомобіль марки «Infiniti M35», д.н.з. НОМЕР_1 .
Будучи незгодним з цим судовим рішенням, висловлюю свою окрему думку з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя виходила з того, що дане клопотання в порушення ч.5 ст.171 КПК подано з порушенням встановлених процесуальним законом строків і слідчим не доведено необхідності в накладенні арешту на дане майно.
Колегія суддів не погодилась з таким висновком слідчого судді з огляду на те, що порушення передбаченого ч.5 ст.171 КПК строку на звернення слідчого з даним клопотанням не є підставою для відмови в його задоволенні, сам автомобіль відповідає передбаченого ст.98 КПК критерію речового доказу.
Проте на моє переконання наведені в ухвалі апеляційного суду підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора і накладення арешту на автомобіль не узгоджуються із приписами процесуального закону і не відповідають обставинам справи.
Відповідно до ст. 113 КПК процесуальні строки - це встановлені, крім іншого, законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відтак, оскільки ч.5 ст.171 КПК встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, то саме протягом даного періоду часу суб`єкт на звернення з таким клопотанням вправі його подати.
У відповідності до Узагальнення судової практики ВССУ від 07.02.2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження при вирішенні питання про арешт майна, за клопотанням поданим із пропуском передбаченого ч.5 ст. 171 КПК строку слід керуватись такими нормами ст. 171 КПК, де визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду. Згідно з ч.3 ст.172 КПК, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст.171 КПК, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. Тому у випадку подання клопотання слідчого чи прокурора з порушенням строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК, слідчий суддя постановляє ухвалу про повернення цього клопотання прокурору, а не ухвалу про відмову у його задоволенні.
При цьому слід враховувати положення, закріплені у ст. 117 КПК, де визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Отже, якщо разом із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна стороною кримінального провадження подається клопотання про поновлення процесуального строку, слідчий суддя, оцінивши причини пропуску строку як поважні, поновлює їх своєю ухвалою та розглядає клопотання про арешт майна по суті.
Під час апеляційного розгляду встановлено і це ніким не заперечувалось, що автомобіль «Infiniti M35», д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено під час огляду місця події ще 23.04.2023 року (а.п. 91). А з клопотанням про його арешт слідчий звернувся із значним порушенням процесуального строку лише 01.05.2023 року. Із заявою про поновлення строку на звернення із таким клопотанням слідчий не звертався.
За таких обставин, апеляційний суд не вправі був, скасувавши судове рішення слідчого судді, одночасно задовольняти клопотання про арешт майна подане із пропуском строку на його подачу.
Більш того, навіть накладаючи арешт на автомобіль, апеляційний суд не в повній мірі врахував і не мотивував необхідності накладення на нього арешту з огляду на приписи п.5 ч.2 ст. 173 КПК. Адже потерпілий у справі ще 05.05.2023 року звернувся до слідчого із клопотанням про закриття даного кримінального провадження, оскільки він повністю примирився з підозрюваним у справі і будь-яких претензій до нього не має. У зав`язку з чим просить себе до правоохоронних органів не викликати.
З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду мала б відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Суддя ОСОБА_1