Справа № 623/4719/21
Провадження № 1-кс/638/1098/23
УХВАЛА

Іменем України

09 серпня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків від 25.01.2022,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області зі скаргою на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 20.04.2023 № 399/0/15-23 Ізюмський міськрайонний суд Харківської області змінив територіальну підсудність судових справ на Дзержинський районний суд м. Харкова.

07.06.2023 справа надійшла до Дзержинського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування поданої скарги захисник вказує, що 25.01.2022 року звернувся до дізнавача із клопотанням про допит свідків. Вказане клопотання було подано з метою встановлення наступних обставин, а саме щодо:

-наявності у потерпілого ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 підстав обмовляти ОСОБА_5 ;

-щодо наявності кумівських відносин між Ізюмським міським головою ОСОБА_13 та його заступником ОСОБА_6 ;

-щодо численних фактів викриття ОСОБА_5 численних корупційних правопорушень, вчинених Ізюмським міським головою ОСОБА_13 та його заступником ОСОБА_6 ;

-щодо наявності давніх неприязних стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

-щодо відсутності у ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень після подій, що мали місце 24.11.2021 року в кабінеті Ізюмського міського голови ОСОБА_13 ;

-щодо протиправного впливу Ізюмського міського голови ОСОБА_13 та його кума ОСОБА_6 на працівників поліції міста Ізюм з метою протиправного притягнення до відповідальності ОСОБА_5 .

Скаржник вважає, що ці та інші обставини можуть підтвердити свідки, про допит яких зазначається в клопотанні. Крім того, деякі з цих свідків бачили відсутність у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень після подій 24.11.2021 року, що також підтвердить версію сторони захисту про те, що всі ці документи та показання свідків сторони обвинувачення є неправдивими та видуманими, аби незаконно чинити вплив на ОСОБА_5

27.01.2022 року старший дізнавач сектору дізнання Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_14 виніс постанову, якою відмовив в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 від 25.01.2022 року про проведення допиту свідків в присутності підозрюваного тa захисника кримінальному провадженні від 24.11.2021 року.

Скаржник вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що дізнавач виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання захисника про допит свідків, чим порушив право ОСОБА_5 на захист, оскільки підозрюваний має право збирати та подавати докази, а також користуватися іншими процесуальними правами.

Враховуючи викладене, захисник просить постанову від 27.01.2022 скасувати, та зобов`язати дізнавача провести допит свідків за участю підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 , а саме: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22

ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні сектору дізнання ІРУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №000365 від 24.11.2021.

10.01.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушень- проступку, передбаченого ч.1 ст.125КК України.

За змістом підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що будучи депутатом Ізюмської міської ради Харківської області VII скликання, 24 листопада 2021 року близько о 12 год 30 хв, перебуваючи в службовому кабінеті Ізюмського міського голови за адресою: Харківська область, м. Ізюм, площа Центральна, 1, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел на заподіяння шкоди здоров`ю заступнику Ізюмського міського голови ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс останньому один удар головою в область верхньої частини обличчя ОСОБА_23 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі в ділянці носу та лоба, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

25.012022 адвокат ОСОБА_24 звернувся до дізнавача із клопотанням про допит свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ..

Постановою старшого дізнавача СД ІРУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_14 від 27.01.2022 у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 було відмовлено, аргументуючи тим, що:

-жодна із встановлених осіб не була присутньою під час події 24.11.2021 року;

-відсутність у потерпілої особи тілесних ушкоджень спростовується довідкою екстреної(невідкладної) допомоги КНП ЦМЛ Піщанської Богоматері від 24.11.2021, виданої ОСОБА_6 ;

-решта фактів, які могли б підтвердити особи, зазначені захисником, не стосуються суті події 24.11.2021.

Не погодившись із постановою дізнавача, адвокат звернувся до суду в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 з даною скаргою.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч.1, ч.2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, встановлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1,4 ст.40-1 КПК України, Дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Відповідно до ст.42 КПК України підозрюваний має право збирати і подавати суду докази. Так, відповідно до ч.4 ст.46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює.

Відповідно до ч.1 ст.290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином відмова дізнавача у задоволенні клопотання сторони захисту про допит певних осіб в якості свідків не порушує прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист, зокрема на допит свідків, якщо слідчий та прокурор вважають, що в кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів для складання обвинувального акта.

Отже, дізнавач, вважаючи достатніми зібрані докази для складання обвинувального акту відповідно до вимог КПК України відмовив стороні захисту в задоволенні клопотання про допит свідків і дана відмова дізнавача не є перешкодою для сторони захисту в допиті певних осіб під час судового провадження як свідків.

Крім того, відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно зі ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи викладене, скарга ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків задоволенню не підлягає.

Щодо вимог адвоката про зобов`язання органу досудового розслідування провести допит свідків, то вони не можуть бути задоволені судом, оскільки у задоволенні скарги на постанову дізнавача про відмову в задоволенні клопотання про допит свідків відмовлено.

Відповідно до ч.3 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову дізнавача про відмову у задоволенні клопотання про допит свідків - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 10.08.2023.

Суддя ОСОБА_1