№ 207/2807/23
№ 1-кп/207/297/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2023 року м.Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

малолітньої потерпілої ОСОБА_5

законного представника

малолітньої потерпілої ОСОБА_6

представника законного представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000579 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Шевченко міста Красноармійська Донецької області, українець, громадянин України, військовослужбовець за контрактом, солдат, стрілок-снайпер військової частини НОМЕР_1 , маючий середню освіту, одружений, маючий малолітню дитину: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. ст. 19, 20 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 2 п. 18, ч. 3 п. 42, ч. 4 п. 81 «Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних силах України», затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призваний на військову службу за контрактом 28.09.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби у Збройних Силах України на 3 роки.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 21 від 19.01.2023 року солдата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зараховано в списки особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрілок -снайпер 8-ої роти 1-го взводу 3-го батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 автомобіль марки «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_3 , належить ОСОБА_9 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 6, 11, 16, 17, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців. Як військовослужбовець, ОСОБА_4 був зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 2.1 «а»; 2.9 «а»; 8.7.3 «е»; 8.10 Правил дорожнього руху України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26.04.2023 року близько 17.52 годин, керуючи власним технічно справним автомобілем «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , рухався в Південному районі міста Кам`янського, Дніпропетровської області по проспекту Ювілейному з боку вулиці Чапаєва в напрямку площі Визволителів.

Під час руху ОСОБА_4 , керуючи вищевказаним автомобілем, не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та достатніх навичок керування, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку що складається та координувати свої дії, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, при наближенні до регульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 («пішохідний перехід») та дорожньою розміткою 1.14.1(«зебра»), розташованого в районі будинку № 43 проспекту Ювілейний, міста Кам`янського, Дніпропетровської області при ввімкненні в напрямку його руху червоного сигналу світлофора, що забороняв йому рух, не зупинив автомобіль перед пішохідним переходом, не створюючи перешкод для руху пішоходів, маючи об`єктивну можливість в умовах необмеженої видимості спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, продовжив свій рух та в районі будинку АДРЕСА_3 здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину дороги по пішохідному переходу справа наліво за напрямком руху транспортного засобу «ВАЗ 21011» р.н. НОМЕР_3 .

Своїми діями водій ОСОБА_4 , порушив Правила безпеки дорожнього руху, що виразилося в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем порушив вимоги п.п. 2.1 «а»; 2.9 «а»; 8.7.3 «е»; 8.10 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

-п 2.1 «а» - «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

-п. 2.9 «а» - «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

-п.8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення:

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

-п.8.10. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів», невиконання яких знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

В результаті наїзду малолітньому пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми тіла, що супроводжувалась явищами гіповолемічного шоку, з закритою тупою травмою тулуба з розривом клубової кишки, з закритою черепно-мозковою травмою з раною язика, саднами голови, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку, з закритим переломом середньої третини діафіза правої великогомілкової кістки, саднами на кінцівках - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі та надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся. Суду пояснив, що 26.04.2023 року приблизно о 17.50 він на своєму автомобілі марки ВАЗ 21011 р.н. НОМЕР_3 , рухався з м. Дніпро по пр.Ювілейному у напрямку проспекту Гімназичний зі швидкістю приблизно 60,0 км/год. Алкогольні напої вживав в період з 21-00 год 25.04.2023 до 03.00 год 26.04.2023 року.

Рухаючись по проспекту Ювілейному, наближаючись до світлофора, де організовано двосторонній рух транспорту по дві полоси для кожного напрямку, наближаючись до світлофора, він не помітив червоне світло та пішоходів і, не зупиняючись продовжив свій рух. Побачивши пішоходів, застосував гальма, але уникнути наїзду не виявилось можливим і він передньою правою частиною автомобіля скоїв наїзд на пішохода - дівчину. Після наїзду він зупинив автомобіль, свідки викликали швидку допомогу та дівчину з її матір`ю повезли до лікарні, а він залишився на місці з поліцейськими. Цивільний позов визнає частково, так як в рахунок відшкодування матеріальної шкоди він вже перерахуваав потерпілим 5000,00грн. Що стосується моральної шкоди, то він із законним представником потерпілої дійшли зголди щодо її суми у розмірі 200000,00грн., яку він згодний виплачувати. Також просив призначити йому покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, так як він бажає продовжувати військову службу.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що 26.04.2023 року приблизно о 17:50 він з дружиною та донькою ОСОБА_10 знаходився на проспекті Ювілейному на зупинці громадського транспорту «Будівельників». Вони мали намір перейти проїзну частину дороги у бік вул.Дорожня. На світлофорі вони дочекались зелене світло і почали переходити дорогу по пішохідному переходу у бік вул. Дорожня у м. Кам`янське на зелений колір світлофора та переходивши в районі другої частини пішохідної полоси побачили ВАЗ 21011, який почав гальмувати, він встиг відтягти дружину та побачив, як автомобіль здійснив наїзд на його доньку, в результаті чого його донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримала тілесні ушкодження. Також законний представник малолітньої потерпілої пояснив, що на даний момент обвинувачений відшкодував їм завдану матеріальну шкоду в сумі 5000,00грн., тому він просить суд стягнути з обвинуваченого завдану матеріальну шкоду в розмірі, що залишилась невідшкодованою, а саме 3392,82грн. Окрім цього, вони з обвинуваченим дійшли згоди щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 200000,00грн., тому він просить стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в сумі 200000,00грн. Також законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 зазначив, що вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.69 КК України та призначити покарання ОСОБА_4 у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк два роки.

Окрім цього, вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 26.04.2023 р. та схемою до протоколу, в присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , підозрюваного ОСОБА_4 , місцем дорожньо - транспортної пригоди є пр. Ювілейний у м. Кам`янське. Під час огляду виявлений та вилучений на спеціальний майданчик Кам`янського РУП по вул. Медична, 15 у м. Кам`янське автомобіль ВАЗ 21011 р.н. НОМЕР_3 (т.1, ар.с.17-26);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.04.2023 року, за участю понятих та законного представника потерпілої ОСОБА_6 , який є в матеріалах кримінального провадження на ар.с.49-52, з якого слідує, що слідчий експеримент проводився в м. Кам`янське по пр. Ювілейному в районі буд №43 на пішохідному переході. В ході слідчого експерименту законний представник потерпілої показав місце скоєння наїзду на потерпілу, яке розташоване на пішохідному переході. Замірами встановлено, що місце наїзду на потерпілу знаходиться на відстані 5,2 м від правого краю проїзної частини дороги за напрямком руху автомобіля ВАЗ 21011. Також на огляді місця події було зафіксовано слід шини при гальмуванні автомобіля ВАЗ 21011. Замірами встановлено, що відстань подолану автомобілем ВАЗ 21011 від початку гальмування до місця наїзду складає 6, 7 метрів (т.1, ар.с.49-52);

- протоколом зняття показів з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 26.04.2023 року, яким встановлено, що інформацію отримано з камер відеоспостереження? щодо обставин та механізму ДТП з сервера у приміщенні ТОВ «Дніпронет», за адресою : м. Кам`янське, тупик Проїзний, 3-7 за допомогою службового комп`ютера, та переміщено на лазерний диск для систем зчитування та має назву «Video_2023_04_26_17_52_56» (т.1, ар.с.79);

- висновком судово-медичної експертизи №599-Е від 24.05.2023 року (т.1, а.с.118-120), відповідно до якого в гр. ОСОБА_5 виявлені ушкодження у вигляді сполученої травми тіла, що супроводжувалась явищами гіповолемічного шоку, з закритою тупою травмою тулуба з розривом клубової кишки, що призвело до калового перитоніту, саднами на тулубі; з закритою черепно-мозковою травмою з раною язика, саднами голови, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку; з закритим переломом середньої третини діафіза правої великогомілкової кістки, саднами на кінцівках - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом закінчуються чи можуть закінчитися смертю (п.п. 2.1.2. та 2.1.3. «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6, МОЗ України від 17.01.1995 року).

Виявлені в гр. ОСОБА_5 ушкодження виникли внаслідок дії твердого предмета, предметів, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді при ударі виступаючими частинами рухаючогося транспортного засобу в ділянку нижніх кінцівок, тулуба, при цьому, ймовірніше за все, потерпіла була звернена до рухаючогося транспортного засобу переднє-лівою поверхнею тіла, або знаходилась в положенні близькому до цього.

Враховуючи характер ушкоджень, процеси їх загоєння, вважає, що давність їх утворення, не виключено, може відповідати терміну, вказаному у наданих на її ім`я медичних документах (26.04.2023р.)

- висновком судово-токсологічної експертизи №9740 від 25.05.2023 року, відповідно до якого при судово-токсикологічному дослідженні, газохроматографічним методом, в доставлених крові та сечі від громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлений етиловий спирт у концентрації 0,21%о - в крові та 0,67%>о - в сечі.

Однак вищевказана концентрація етилового спирту в крові оцінці по ступеню алкогольного сп`яніння не підлягає, оскільки може бути похибкою метода.

Виявлена концентрація етилового алкоголю в крові та сечі (в сечі більша ніж в крові) - свідчить про стадію елімінації (виведення).

При судово-токсикологічному дослідженні в доставлених зразках крові та сечі від громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наркотичні препарати не виявлено (а.с.131-136);

- висновком експерта №СЕ -19/104-23/15186-ІТ від 27.04.2023 року, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 21011» ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.7.3 ("е") та 8.10 Правил дорожнього руху України.

Технічна можливість уникнути наїзд на пішохода ОСОБА_5 для водія автомобіля «ВАЗ 21011» ОСОБА_4 визначалася виконанням ним вимог п.п. 8.7.3 ("е") та 8.10 Правил дорожнього руху і в нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, котрі не дозволили б йому їх виконати.

При заданому механізмові події, дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 ("е") та 8.10 ПДР, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП (а.с.142-143);

- висновком експерта №СЕ -19/104-23/17567-ІТ від 24.05.2023 року, відповідно до якого робоча гальмівна система автомобіля «ВАЗ 21011» на момент експертного огляду перебуває у працездатному стані.

Система рульового керування автомобіля «ВАЗ 21011» на момент

експертного огляду перебуває у працездатному стані.

Відповідь на поставлене питання позбавлене технічного сенсу з причин

вказаних в дослідницькій частині висновку експерта (а.с. 148-151).

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 військовослужбовець за контрактом, солдат, стрілок-снайпер військової частини НОМЕР_1 , одружений, маючий малітню дитину: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей своєї дружини від її попереднього шлюбу, батько яких помер, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд вважає - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 в силу ст.67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд дотримувався принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами. При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересам потерпілого, щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

В ч. 1 ст. 69 КК України зазначені умови призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України та призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі. Зокрема, такими умовами є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

З урахуванням обставин і характеру скоєного злочину, особи обвинуваченого, який є військовослужбовцем та єдиним утримувачем трьох неповнолітніх дітей, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та відсутність обставин, які обтяжують покарання, беручи до уваги думку законного представника потерпілої, який вважав за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання саме у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк два роки, а також позицію прокурора, який також просив призначити ОСОБА_4 покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строко мна два роки, а тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ч.1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 286 - 1 КК України.

Крім цього, суд, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, вважає за можливе, відповідно до ст. 62 КК України, замість позбавлення волі призначити обвинуваченому покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Таке покарання ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до абз 3 п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Згідно з правозастосовною практикою, позбавлення права керувати транспортними засобами суд не вправі призначити як додаткове покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами. Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії згідно зі ст. 16 Закону «Про дорожній рух» та п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340.

При вирішенні вимог цивільного позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди суд виходить з того, що розмір завданої матеріальної шкоди підтверджено матеріалами справи, показами потерпілої та обвинуваченого, їх розмір обвинуваченим не спростовувався. В ході судового розгляду справи обвинуваченим була відшкодована матеріальна шкода в сумі 5000, 00 грн., у зв`язку з чим суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3392 (три тисячі триста дев`яносто дві тисячі) грн. 82 коп.

Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтями 1167 та 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Оцінюючи у сукупності пояснення законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 щодо обґрунтування моральної шкоди, суд дійшов висновку, що в результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 безумовно зазнала фізичних та моральних страждань, оскільки вона зазнала тілесних ушкоджень, фізичного болю, душевних страждань, нервового стресу, переляку, пошкодження здоров`я.

Зважаючи на викладене, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням того, що у судовому засіданні і законний представник потерпілої ОСОБА_6 і обвинувачений повідомили суд про те, що вони дійшли згоди щодо суми морільної шкоди та визначили її в розмірі 200000,00грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення цивільного позову законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 стосовно відшкодування моральної шкоди, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 200000 (двісті тисяч) грн 00 коп.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту слід залишити обвинуваченому без змін, заборониши ОСОБА_4 залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-23/17567-ІТ від 24.05.2023 в сумі 1912 гривень 00 копійок та судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-23/15186-ІТ від 27.04.2023 в сумі 956 гривень 00 копійок, які відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк два роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

.

На підставі ст. 62 КК України ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки замінити на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк два роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу його добровільного з`явлення до установи виконання покарань для відбування покарання, або з часу його затримання в порядку виконання вироку.

До набрання вироком законної сили та з метою забезпечення виконання цього вироку застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту - залишити без змін та заборонити ОСОБА_4 залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3392 (три тисячі триста дев`яносто дві тисячі) грн. 82 коп

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-23/17567-ІТ від 24.05.2023 в сумі 1912 гривень 00 копійок та Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-23/15186-ІТ від 27.04.2023 в сумі 956 гривень 00 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.04.2023 року на майно, а саме транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_3 .

Речові докази:

- транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_3 , який має на собі сліди дорожньо - транспортної пригоди, який знаходиться на спецмайданчику, який розташований за адресою: м. Кам`янське, вул. Медична, 15, - повернути власнику;

- оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD-R «Videх» з відеозаписом «Video_2023_04_26_17_52_56», - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000579.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1