справа № 619/3773/23
провадження № 1-кп/619/258/23
ВИРОК

іменем України

28 серпня 2023 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дергачі кримінальне провадження №0000241 від 01.07.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Рясне, Золочівського району, Харківської області, громадянина України, освіта середня, тимчасово не працюючого, не одруженого,має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

1) 28.09.2010 Золочівським РС Харківської області, за ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 10.10.2012 Золочівським РС Харківської області, за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, 70, 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

3) 29.05.2013 Золочівським РС Харківської області, за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

4) 15.02.2018 Дергачівським РС Харківської області, за ч.1 ст. 246 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

5) 16.11.2018 Дергачівським РС Харківської області, за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185 ч.1 ст. 70, ст.71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

6) 17.12.2018 Золочівськиим РС Харківської області, за ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 15.07.2022 звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання,--

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15.06.2023 приблизно о 21:00 годині, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне заволодіння чужим майном, під час введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, на території України особливого правового режиму у вигляді воєнного стану, із врахуванням змін щодо продовження строку дії воєнного стану, внесеними Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, діючи повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до території домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після чого переліз через паркан та потрапив на територію даного домоволодіння, де побачив два гальмівних барабани (задні) з автомобіля Ford Моndeo, два гальмівних диска (передні) з автомобіля Ford Моndeo, дві гальмівних колодки (задні) з автомобіля Ford Моndeo, поворотне колесо ручної тачки в зборі, резонатор вихлопної системи з автомобіля Dewoo Lanos, які належать потерпілому ОСОБА_6 , далі продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, здійснив крадіжку вищевказаних речей та покинув місце вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3172 від 14.07.2023 року майнову шкоду на загальну суму 2365 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.

Вказав суду, що 15.06.2023 приблизно о 21:00 годині ОСОБА_4 , підійшов до території домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після чого переліз через паркан та потрапив на територію даного домоволодіння, де побачив два гальмівних барабани (задні) з автомобіля Ford Моndeo, два гальмівних диска (передні) з автомобіля Ford Моndeo, дві гальмівних колодки (задні) з автомобіля Ford Моndeo, поворотне колесо ручної тачки в зборі, резонатор вихлопної системи з автомобіля Dewoo Lanos, які належать потерпілому ОСОБА_6 , здійснив крадіжку вищевказаних речей та покинув місце вчинення злочину разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд. Все викрадене майно повернуто потерпілому. Кається в скоєному.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюється.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до змісту ст. ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання винуватого, відповідно до ст. 67 КК України судом є рецидив кримінальних правопорушень..

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується добре.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді…… позбавлення волі на строк не більше 5-ти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, правильну оцінку скоєного, відсутність невідшкодованої шкоди потерпілому, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відповідно до ст.124 КПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376,395 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5/ п`ять/років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від покарання звільнити з іспитовим строком на 3/три/роки.

У відповідності до ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: два гальмівних барабани (задні) з автомобіля Ford Моndeo, два гальмівних диска (передні) з автомобіля Ford Моndeo, дві гальмівних колодки (задні) з автомобіля Ford Моndeo, поворотне колесо ручної тачки в зборі, резонатор вихлопної системи з автомобіля Dewoo Lanos, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1