"04" травня 2023 р. Справа № 363/1198/23
Ухвала

Іменем України

04 травня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ;

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Вишгородської окружної прокуратури Нільди Заді та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000030, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, уродженця с. Козаровичі, Вишгородського району, Київської області, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Вишгородського районного суду Київської області від 29.09.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном протягом 1 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000030 від 06 січня 2023 року за обвинувальним актом разом з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю ОСОБА_1 .

З матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні, носінні, бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Також судом встановлено, що 27.02.2023 під час досудового розслідування, між обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 та прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди, прокурор Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правильної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні, носінні бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, за ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до умов зазначеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, щиро розкаявся, активно сприяв досудовому розслідуванню; сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій. Узгоджене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 71, 72 КК України, з урахуванням того, що ОСОБА_4 під час судового розгляду зобов`язується беззастережно визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Учасникам процесу роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні під час розгляду питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 заперечила проти можливості затвердження угоди про визнання винуватості, мотивуючи це тим, що обвинувачений ОСОБА_4 не у повному обсязі визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також частково підтверджує обставини та факти, викладені в обвинувальному акті. Враховуючи, що обвинувачений відмовляється від укладеної угоди про визнання винуватості, не визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, заперечує обставини та факти, викладені в обвинувальному акті, прокурор ОСОБА_3 зазначила, що затвердження угоди про визнання винуватості за таких умов є неможливим, а тому просила суд відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 27.02.2023 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

На додаток до цього прокурор ОСОБА_8 пояснила суду, що досудове розслідування в межах даного кримінального провадження проведено у повному обсязі, а тому немає необхідності повернення обвинувального акту на продовження досудового розслідування. У зв`язку з цим прокурор ОСОБА_8 також просила суд призначити підготовче судове засідання в межах даного кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , при вирішенні питання щодо можливості затвердження угоди поклався на розсуд суду, та також зазначив, що не заперечує проти можливості призначення обвинувального акту до розгляду у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості. Свою позицію обвинувачений ОСОБА_4 мотивував тим, що обставини та факти, викладені в обвинувальному акті, не відповідають об`єктивній дійсності. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що не у повному обсязі визнає свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України суд під час підготовчого судового засідання має право прийняти такі рішення, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 Листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 - перед затвердженням угоди про визнання винуватості чи про примирення суд згідно з вимогами частин 4 - 6 ст. 474 КПК зобов`язаний з`ясувати, чи розуміє обвинувачений права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угод, характер кожного обвинувачення, вид покарання й інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також зобов`язаний переконатися, що укладення угоди є добровільним. У разі необхідності (якщо суд має сумніви щодо відповідності угоди вимогам закону) затвердження угоди може бути перенесено на іншу дату. Якщо ж суд переконається, що угода може бути затверджена, він відповідно до ст. 475 КПК ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Такий вирок має відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків із урахуванням особливостей, передбачених зазначеною статтею.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 474 КПК України суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Суд звертає увагу на те, що укладення угоди про визнання винуватості є правом підозрюваного/обвинуваченого, положення КПК України не встановлюють заборони щодо відмови обвинуваченого від затвердження угоди про визнання винуватості. При цьому факт ініціювання укладення угоди у випадку відмови у її затвердженні не може тлумачитися як такий, що погіршує процесуальне становище підозрюваного та/або обвинуваченого.

Під час судового засідання судом у відповідності до вимог ч. 4 ст. 474 КПК України не встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі розуміє обсяг та характер висунутого обвинувачення, а також обставини та факти вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні фактично заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, чим скористався своїм процесуальним правом на відмову від укладеної угоди. Це також свідчить про реалізацію обвинуваченим ОСОБА_4 свого процесуального права на повний судовий розгляд висунутого відносно нього обвинувачення.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від укладеної угоди, не визнає провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, заперечує проти обставин та фактів, викладених в обвинувальному акті, а прокурор, як друга сторона укладеної угоди, також заперечила можливість її затвердження, то суд приходить до висновку, що за таких умов угода про визнання винуватості, укладена 27.02.2023 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 , не може бути затверджена відповідно до положень ч. 7 ст. 474 КПК України.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11.12.2015 року № 13 - за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КПК України суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Враховуючи, що досудове розслідування в межах кримінального провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, було проведено у повному обсязі, відсутні фактичні та інші підстави для проведення додаткових процесуальних дій, суд приходить до висновку про необхідність призначення підготовчого судового засідання в межах даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 468-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 27.02.2023 року між прокурором Вишгородської окружної прокуратури Нільдою Заді та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №0000030 від 06.01.2023 року за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - відмовити.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що повторне звернення з угодою про визнання винуватості в межах даного кримінального провадження не допускається.

Призначити підготовче судове засідання по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000030, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України на 04 травня 2023 року об 11 год. 30 хв. в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова, 7.

У підготовче судове засідання викликати обвинуваченого, захисника, прокурора.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні одноособово.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вишгородського районного суду

Київської області ОСОБА_1