Справа № 158/2674/23
Провадження № 1-кс/0158/1183/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, з вищою освітою, громадянина України, українця, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В

30.08.2023 року слідча СВ ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 , звернулася до слідчого судді із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Слідча та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, тобто до 08.09.2023 року.

Зокрема, прокурор, в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного посилався на те, що органу досудового розслідування не вдається за можливе закінчити досудове розслідування в межах визначеного строку (до 08.09.2023 року).

Окрім іншого, зазначив, що підставою для тримання особи підозрюваного під вартою є те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Інших ризиків ні слідчою, ні прокурором не було зазначено.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник-адвокат ОСОБА_6 щодо задоволення клопотання слідчої заперечили; просили в задоволенні клопотання відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Адвокат просила врахувати, що її підзахисний вину у інкримінованому кримінальному правопорушення визнає; має позитивну характеристику та постійне місце проживання. Звернула увагу суду, що цілодобовий домашній арешт є видом заходу забезпечення, який також передбачає обмеження свободи у праві вільного пересування, а тому не можна вважати його надлегким у порівнянні з заходом забезпечення «тримання під вартою».

Заслухавши пояснення слідчої та прокурора, які клопотання підтримали та просили його задовольнити, підозрюваного та його захисника, які клопотання прокурора заперечили та просили в його задоволенні відмовити, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з врахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя, з врахуванням об`єктивно проведеного аналізу доказів, встановив, що ОСОБА_5 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Водночас, останній має постійне місце проживання, вину у інкримінованому злочині визнає, усвідомлює неправомірність своїх дій, готовий нести покарання.

Також, встановлено, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Інших ризиків ні прокурором, ні слідчою не було заявлено.

Суд вказує, що сама тяжкість вчиненого, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та суду не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного слідує, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що при продовженні строку тримання особи під вартою враховуються виключно ризики, передбачені ст.177 КПК України, а не необхідність надання органу досудового розслідування можливості вчасно закінчити досудове розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід, передбачений ст.181 КПК України, у вигляді домашнього арешту здатен запобігти ризику, наявність якого була доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

Таким чином, із врахуванням зазначеного, на підставі ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання слідчої про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 та застосовує до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Керуючись ст. ст. 177-178, 182-183, 193-194, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні клопотання слідчої про продовження застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Змінити обраний відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, але не довше строку досудового розслідування 08.09.2023 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1. заборонити залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Волинській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

2. з`являтися на виклики до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду у попередньо визначений та погоджений час;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. носити електронний засіб контролю.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_5 негайно передати для виконання до Луцького РУП ГУНП у Волинській області.

Згідно з ч. 4 ст. 181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений о 14 год. 00 хв. 04.09.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1