Справа № 299/578/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/47/21 за зміненою апеляційною скаргою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.12.2020.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з середньою освітою, не одружений, непрацюючий, раніше судимий: 09.06.2017 Виноградівським районним судом Закарпатської області за ст. 246 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.01.2018 замінено невиконане покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин, засуджений:

- за ч. 2 ст. 246 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки.

На підставі ч. 1, 4 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком приєднано невідбуте покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.07.2017 у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, з урахуванням ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.01.2018, якою замінено невиконане покарання у виді штрафу на покарання у виді 50 годин громадських робіт, та за сукупністю вироків шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.07.2017 з урахуванням ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.01.2018, більш суворим покаранням за цим вироком остаточно до відбування ОСОБА_8 призначено покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі Виноградівської міської ради 26132 (двадцять шість тисяч сто тридцять дві) грн шкоди заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

-2-

Речовий доказ - сокиру, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, конфісковано в дохід держави.

Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

05.01.2018 близько 10 год ОСОБА_8 , перебуваючи на території природно-заповідного фонду Карпатського біосферного заповідника урочища «Чорна Гора» в кварталі 81 виділи 10,13 Виноградівського лісництва ДП «Виноградівський лісгосп», діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх карність, самовільно вирубав сім дерев породи дуб, три дерева породи граб, три дерева породи черешня та одно дерево породи липа, чим саме заподіяв лісовому господарству шкоду у розмірі 26132 грн, що підтверджується розрахунком розміру шкоди, заподіяної державі незаконною рубкою дерев на території природно-заповідного фонду Карпатського біосферного заповідного в урочищі «Чорна Гора» в кварталі 81 виділи 10,13 Виноградівського лісництва ДП «Виноградівське лісове господарство».

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію діянь ОСОБА_8 , просить вирок суду від 22.12.2020 в частині призначеного покарання за ч. 2 ст. 246 КК України скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 246 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки, та із застосуванням ст. 71, 72 КК України призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки 06 (шість) днів. Вказує на те, що покарання ОСОБА_8 суд призначив у межах санкції, однак, внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, неправильно звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання. Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.07.2017, ОСОБА_8 призначено покарання за ст. 246 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.01.2018, ОСОБА_8 замінено невиконане покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин, яке ОСОБА_8 , згідно листа Виноградівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області від 16.12.2020 не відбував.

В зміненій апеляційній скарзі, перший заступник керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 просить вирок суду від 22.12.2020 в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 246 КК України змінити, вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 246 КК України (в редакції Закону України від 23.05.2017 № 2063 - VIII) до покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки. На підставі ч. 2 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності, у зв`язку з чим вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.07.2017 щодо ОСОБА_8 виконувати самостійно. В решті вирок суду залишити без змін. В обґрунтування внесених змін, прокурор вказує на те, щоОСОБА_8 обвинувачується у кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 2 ст. 246 КК України (в редакції Закону України №2063-VIII від 23.05.2017), яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину. Згідно формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинено 05.01.2018, та з часу його вчинення диференційовані строки не переривались і не зупинялись.

-3-

Апеляційна скарга розглядається у відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника-адвоката ОСОБА_9 , представника потерпілої особи адвоката ОСОБА_10 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про розгляд справи без участі обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , враховуються і вимоги чинного законодавства щодо розгляду справи в розумні строки, передбачені ст. 28 КПК України, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника-адвоката ОСОБА_9 та представника потерпілого, що не суперечитиме положенням ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, промову прокурора ОСОБА_11 , яка підтримала змінену апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи зміненої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування і судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів III, IV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України при обставинах вказаних у вироку суду, ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Кваліфікація діяння обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 246 КК України за встановлених у вироку суду обставин, є правильною.

Крім того, відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За приписами ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

-4-

Цих вимог кримінального закону, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 також дотримався.

З вироку суду вбачається, що призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також врахував те, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 246 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, характер суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та дані про його особу та належним чином вмотивував у цій частині своє рішення, що, з огляду на внесені прокурором зміни до апеляційної скарги, останнім не оспорюються.

Таке покарання відповідає вимогам ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про наявність підстав для застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 246 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, за який передбачено покарання не пов`язане з позбавленням волі.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 246 КК України ОСОБА_8 вчинив 05.01.2018, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомостей про те, що ОСОБА_8 у період з 05.01.2018 по теперішній час вчинив інше кримінальне правопорушення, не надані такі данні й суду апеляційної інстанції, а тому перебіг строків давності не переривався. Також, відсутні будь-які відомості про зупинення досудового чи судового провадження, у зв`язку з ухиленням ОСОБА_8 від досудового розслідування або суду. Тому підстав вважати, що строки давності були зупинені, а отже вони на даний час не спливли, не має.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

За таких обставин, станом на день постановлення апеляційним судом рішення п`ятирічний строк притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 246 КК України закінчився, при цьому обвинувачений ОСОБА_8 заяв чи клопотань під час розгляду апеляційної скарги про звільнення його від кримінальної відповідальності не подавав, а тому на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 246 КК України

-5-

у виді обмеження волі, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, тому вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.07.2017, з урахуванням ухвали цього ж суду від 15.01.2018, підлягає самостійному виконанню.

Враховуючи наведене вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.12.2020 підлягає зміні, а змінена апеляційна скарга прокурора до задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Змінену апеляційну скаргу першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатській області від 22.12.2020, щодо обвинуваченого ОСОБА_12 в частині призначення покарання змінити.

Вважати обвинуваченого ОСОБА_13 засудженим за ч. 2 ст. 246 КК України (в редакції Закону від 23.05.2017 № 2063-VІІІ) до покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_12 звільнити від призначеного покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.12.2020, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 09.07.2017, з урахуванням ухвали Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.01.2018 - виконувати самостійно.

У решті вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22.12.2020, щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційним судом.

Судді