Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5178/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Потсдам, Німеччина, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утримані не маючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

- 24.03.2017 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, 2 ст. 185, до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, звільнився від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки

- 01.08.2017 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внесене у кримінальному провадженні № 0000573 від 16.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , як слідча групи слідчих у кримінальному провадженні, звернулася до суду з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , що входить в групу прокурорів у даному кримінальному провадженні, в якому просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України у межах строку досудового розслідування з можливістю внесення застави визначеній попередньою ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000573, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

16 травня 2023 року, органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Потсдам, Німеччина, українцю, громадянину України, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, неповнолітніх дітей на утримані не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому,-

- 24.03.2017 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, 2 ст. 185, до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України, звільнився від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки

- 01.08.2017 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 23.11.2018 вироком Броварського районного суду Київської обл. за ч. 2 ст. 185, 71, ч. 4 ст. 70КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 25.11.2020 з Білоцерківської ВК Київської області по відбуттю строку покарання;

- 18.08.2021 Києво-Свяшинською окружною прокуратурою м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України направлено до суду з угодою про визнання винуватості

про те, що він підозрюється в умисному вчиненні наруги над могилою, осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації або іншої держави, визнаної Верховною Радою України агресором, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.03.2023 приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи на території «Міського кладовища», за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, 18, де у останнього виник умисел направлений на наругу над могилою, осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації або іншої держави, визнаної Верховною Радою України агресором, поєднаний з незаконним заволодінням предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно та цілеспрямовано, в цілях власної наживи, переслідуючи при цьому корисливий мотив та нехтуючи етичними засадами суспільства та нормами моралі, в частині пошани до померлих, а також місць їх поховання, підійшов до ділянки № 42 , ряд № 14 , яка розташована на території «Міського кладовища» в м. Києві, що по вул. Стеценка, 18, скориставшись тим, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу, своїми руками із застосуванням фізичної сили, з місця захоронення № НОМЕР_3 , витягнув з могили на якій похований капітан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3-ІНФОРМАЦІЯ_4 який перебував на посаді начальника першої застави ВПС ІНФОРМАЦІЯ_2 один алюмінієвий флагшток довжиною 3 метри вартістю 1161 грн., прапор «ІНФОРМАЦІЯ_5» вартістю 315 грн. та навершя для прапора, тризуб вартістю 540 грн., та в продовження своїх злочинних дій, перебуваючи на «Міському кладовищі» підійшов до місця захоронення № НОМЕР_4 ряду №14, ділянки № 42 на якому похований старший солдат по мобілізації ОСОБА_8 , який перебував на посаді командира відділення 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, ВОС-НОМЕР_5, скориставшись тим, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу, своїми руками із застосуванням фізичної сили витягнув з могили один алюмінієвий флагшток довжиною 4 м. 88 см., вартістю 1807 грн. 20 коп., з прапором «ІНФОРМАЦІЯ_6» вартістю 362 грн. 70 коп., тим самим, незаконно заволодів предметами, що знаходилися на могилах.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а предметами, якими незаконно заволодів, розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2016 гривень, та ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2169 гривень 90 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в умисному вчиненні наруги над могилою, осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації або іншої держави, визнаної Верховною Радою України агресором, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази:

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 16.03.2023;

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 16.03.2023;

Протокол огляду місця події від 16.03.2023;

Протокол огляду місця події від 03.04.2023;

5)Рапорт від оперуповноваженого Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_11 ;

6)Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.03.2023;

7) Протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 від 24.03.2023;

8) Протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 01.04.2023;

9)Протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 16.03.2023;

10)Протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 16.03.2023;

11)Повідомлення про підозру від 17.03.2023.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років.

04.05.2023 прийнято рішення про завершення досудового розслідування та надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Таким чином, в силу вищевказаних норм досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, однак воно не вважається закінченим, оскільки в даному випадку обвинувальний акт не направлено до суду.

На даний час орган досудового розслідування визнав зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту, у зв`язку з чим прийнято рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Строк тримання під вартою закінчується 14.05.2023, однак до вказаного дня ознайомити сторону захисту з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та виконати інші дії, передбачені на вказаній стадії кримінального провадження неможливо.

Крім цього, ознайомити з матеріалами кримінального провадження необхідно і потерпілого.

Направлення обвинувального акту до суду без проведення процедури ознайомлення з матеріалами кримінального провадження матиме наслідком визнання всіх доказів недопустимими.

Таким чином необхідний час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваного, захисника та потерпілого.

Таким чином, з метою ознайомлення сторони захисту та потерпілого з матеріалами досудового розслідування, а також для забезпечення виконання судом вимог ст. 314 КПК України - призначення та проведення підготовчого судового засідання, виникла необхідність в продовженні строку тримання під вартою відносно підозрюваного.

Відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрювана буде:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчиняти інші кримінальне правопорушення;

- може впливати на потерпілого з метою зміни останнім показів.

На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, підозрюваний ОСОБА_5 намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, крім того ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, у останнього відсутні міцні соціальні, сімейні зв`язки, тому в разі обрання відносно нього більш м`яких запобіжних заходів, вони нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На той факт, що підозрюваний буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, вказує наступне: підозрюваний повідомлений про підозру за вчинення злочину, за допомогою якого відбувається особисте збагачення підозрюваного, що підвищує актуальність даного ризику. Крім того, офіційна робота у підозрюваного відсутня, як відсутнє встановлене джерело існування, що, в разі застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, підвищує ризик вчинення ним правопорушень з метою заволодіння матеріальними цінностями та наявність повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення може спонукати ОСОБА_5 до переховування від органів досудового слідства та суду.

На той факт, що підозрюваний може незаконно впливати на свідка, вказує те, що свідок є безпосереднім очевидцем вчинення кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний знає місце роботи свідка, підозрюваний може реально протиправно впливати на нього з метою зміни ним їх показів, безпосередньо вчиняючи тиск на останніх. Вплив на свідка матиме негативні наслідки для досудового розслідування та може перешкодити досягненню мети кримінальної відповідальності, враховуючи необхідність їх безпосереднього допиту.

Таким чином, орган досудового розслідування має всі підстави вважати, що відсутність обмежень у вільному пересуванні надасть можливість підозрюваному продовжувати вчиняти злочини.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_13 можуть призвести до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та негативно впливати на розслідування кримінального провадження.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 297 КК України - є тяжким злочином.

З урахуванням наведених підстав в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Крім цього, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України просив визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що ризики, за якими стосовно підозрюваного було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, є актуальними на теперішній час і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може їм запобігти.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід. Захисник вважає що ризики передбачені ст. 177 КПК України не підтверджені.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000573, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.03.2023 приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи на території «Міського кладовища», за адресою: м. Київ, вул. Стеценка, 18, де у останнього виник умисел направлений на наругу над могилою, осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації або іншої держави, визнаної Верховною Радою України агресором, поєднаний з незаконним заволодінням предметами, що знаходяться на могилі, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно та цілеспрямовано, в цілях власної наживи, переслідуючи при цьому корисливий мотив та нехтуючи етичними засадами суспільства та нормами моралі, в частині пошани до померлих, а також місць їх поховання, підійшов до ділянки № 42 , ряд № 14 , яка розташована на території «Міського кладовища» в м. Києві, що по вул. Стеценка, 18, скориставшись тим, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу, своїми руками із застосуванням фізичної сили, з місця захоронення № НОМЕР_3 , витягнув з могили на якій похований капітан ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3-ІНФОРМАЦІЯ_4 який перебував на посаді начальника першої застави ВПС ІНФОРМАЦІЯ_2 один алюмінієвий флагшток довжиною 3 метри вартістю 1161 грн., прапор «ІНФОРМАЦІЯ_5» вартістю 315 грн. та навершя для прапора, тризуб вартістю 540 грн., та в продовження своїх злочинних дій, перебуваючи на «Міському кладовищі» підійшов до місця захоронення № НОМЕР_4 ряду №14, ділянки № 42 на якому похований старший солдат по мобілізації ОСОБА_8 , який перебував на посаді командира відділення 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, ВОС-НОМЕР_5, скориставшись тим, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу, своїми руками із застосуванням фізичної сили витягнув з могили один алюмінієвий флагшток довжиною 4 м. 88 см., вартістю 1807 грн. 20 коп., з прапором «ІНФОРМАЦІЯ_6» вартістю 362 грн. 70 коп., тим самим, незаконно заволодів предметами, що знаходилися на могилах.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а предметами, якими незаконно заволодів, розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2016 гривень, та ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2169 гривень 90 копійок.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також оцінити чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя бере до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд крім дотримання процесуальних норм національного законодавства має перевірити обґрунтованість підозри, яка, виходячи з практики Європейського Суду з прав людини, передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У той же час, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Таким чином, оцінюючи обґрунтованість підозри, суд не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

А відтак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні слідчої дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні

ОСОБА_5 інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що досліджені в судовому засіданні додані до клопотання документи, на даний час, свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні інкримінованого йому у провину кримінального правопорушення, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу (рішення «Єлоев проти України», «Фельдман проти України»).

Таким чином, зі спливом такого часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися і продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інші кримінальні правопорушення; переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність об`єктивних обставин для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на необхідність завершення досудового розслідування.

Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі дані щодо особи підозрюваного. Вказане в сукупності свідчить про низький рівень правової свідомості підозрюваного, схильність до злочинної поведінки без явних для того мотивів. При цьому, аналізуючи дії підозрюваного, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що даний злочин характеризуються особливою суспільною небезпекою, що дає всі підстави вважати, що останній може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні прокурором, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання та відповідно для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного від органів досудового розслідування залишається актуальним, оскільки вивчення даних про особу підозрюваного встановлено, що він не перебуває в зареєстрованому шлюбі, а тому, під важкістю відповідальності, підозрюваний, може переховуватись від органу досудового розслідування.

Оцінюючи ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід звернути увагу на позицію Суду щодо скоєння правопорушень: серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії).

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що існують певні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Зазначене свідчить, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , характер та обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Тим самим, ризики, що були враховані при обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати.

Наданими слідчим документами кримінального провадження підтверджена необхідність виконання органом досудового розслідування слідчих та процесуальних дій, вказаних у клопотанні. Вказані слідчі дії не могли бути закінчені у встановлений строк досудового розслідування.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням даних про особистість підозрюваного та тяжкості кримінального правопорушення, обставин його вчинення, характер вчиненого кримінального правопорушення, соціальну небезпечність, застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту є неможливим.

Таким чином, клопотання слідчого є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи прокурора знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, в зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, з огляду на строк досудового розслідування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що у органу досудового розслідування обґрунтовано виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , необхідного і достатнього для завершення досудового розслідування, а відтак внесене клопотання підлягає задоволенню із раніше визначеним розміром застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, внесене у кримінальному провадженні № 0000573 від 16.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Київському слідчому ізоляторі до 10.06.2023 року (включно) у межах строку досудового розслідування, зі збереженням раніше визначеного розміру застави 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Копію ухвали скерувати слідчому СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора - для виконання, прокурору та захиснику - для відома.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - до 10.06.2023 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 16.05.2023 р. о 15 год. 10 хв.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1