Справа №:755/8706/23
Провадження №: 1-кс/755/1857/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" червня 2023 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002245 та додані до нього матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

26.06.2023 року прокурор Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0002245, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.270 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 22.06.2023 року о 03 годині 27 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок порушення встановлених законодавством вимог пожежної або техногенної безпеки стався вибух, що призвів до настання тяжких наслідків у вигляді смерті людей та руйнування або ж пошкодження квартир у вказаному будинку.

У ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка зазначила, що 20.06.2023 року поїхала па дачу, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , а чоловік - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишився у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Надалі, 22.06.2023 року, близько 07 години 00 хвилин, останній зателефонувала знайома та повідомила, що побачила інформацію про вибух в будинку, де проживає потерпіла, яка в подальшому дізналась, що рятувальники витягли з будинку тіло її чоловіка, ОСОБА_5 , без ознак життя.

Також повідомила, що вона з 2003 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , який працював приватним підприємцем з продажу оптово-роздрібної торгівлі одягом. Відпосини з чоловіком були нормальні. В чоловіка останнім часом почались проблеми зі здоров?ям, а до цього вже були фінансові проблеми. Крім того, додала, що протягом дня 20.06.2023 року декілька разів спілкувалась по телефопу зі своїм чоловіком, їй відомо, що ввечері 21.06.2023 року до чоловіка у гості прийшов племінник ОСОБА_6 , з яким ОСОБА_7 пізніше розмовляла, однак будь-яких скарг па психологічні почуття чоловіка він не повідомляв. 22.06.2023 року вранці останній зателефонувала знайома ОСОБА_8 та повідомила, що побачила в телеграм каналі, назву якого не вказала, іпформацію про вибух в будинку, де проживає ОСОБА_9 , яка в подальшому дізналась, що рятувальники витягли з будинку тіло її чоловіка, ОСОБА_5 , без ознак життя. Після цього в морг не поїхала, оскільки повідомили, що будуть проводити розтин тіла, і приїжджати потрібно на наступний день. В подалышому біля будинку, де відбувся вибух до ОСОБА_7 підійшли працівники поліції, які запросили її на допит до Дніпровського УП ГУНП у м.Києві, де долучила до протоколу допиту свій мобільний телефон марки Samsung Galaxy А51, з абонентським номером: НОМЕР_2 , IMEІ 1: НОМЕР_3 , IMЕI 2: НОМЕР_4 .

Постаповою слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_10 від 23.06.2023 року мобільний телефон Samsung Galaxy А51, з абонентським номером: НОМЕР_2 , IMEІ 1: НОМЕР_3 , IMЕI 2: НОМЕР_4 визнано речовим доказом.

Беручи до уваги вищевикладепе та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що на вищевказаному мобільному телефоні можуть зберегтись відомості відносно вчинення злочину, з метою забезпечення в тому числі й збереження речового доказу, а також попередження відчуження, попередження зникнення, втрати або пошколження вищезазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, у органу досудового розслідування виникла необхідність накласти арешт на вказане майно шляхом заборони використання, розпорядження, відчуження майна, а тому прокурор просить задовольнити подане клопотання.

В судове засідання прокурор не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання був належним чином повідомлена, надіслала на адресу суду заяву, в якій клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити, з підстав викладених у ньому.

Власник майна, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до статті 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 22.06.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.270 КК України (кримінальне провадження №0002245).

Клопотання подано прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_10 від 23.06.2023 року мобільний телефон Samsung Galaxy А51, з абонентським номером: НОМЕР_2 , IMEІ 1: НОМЕР_3 , IMЕI 2: НОМЕР_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002245 від 22.06.2023 року.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч.2 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.98, 167, 170-175, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002245 задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy А51, з абонентським номером: НОМЕР_2 , IMEІ 1: НОМЕР_3 , IMЕI 2: НОМЕР_4 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Копію ухвали направити прокурору для виконання та для відома власнику майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1