Справа № 308/6874/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000261 від 19.03.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге Поле Ужгородського району Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

19 березня 2023 року о 01 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебував в приміщені закладу «Караоке Хол», за адресою: м.Ужгород, набережна Київська, 2Б, де у нього виник прямий умисел на нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_4 внаслідок сварки з останнім.

В подальшому, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, який раптово виник на ґрунті неприязних відносин, 19 березня 2023 року близько 04 години 46 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні ABC «1MINUTE», що розташоване за адресою: м.Ужгород, пл. Петефі, 13, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поводячи себе агресивно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 з достатньою силою один удар правою рукою зігнутою в кулак в ділянку обличчя, в результаті чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому альвеолярного краю верхньої щелепи (кортикальних пластинок вестибулярного та піднебінного контурів), патологічна рухомість чотирьох передніх верхніх зубів. Зазначені тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня, і по цій ознаці, згідно з п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, тобто спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При виконанні судом вимог ст. 348 КПК України обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та що він визнає себе винними у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та бажає давати показання.

Оскільки прокурор, потерпілий, обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальних актах, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, потерпілий, правильно розуміє зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 394 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини, які ніким не оспорюються, у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся, та пояснив, що час та місце скоєння ним інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладено вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбулися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин доведена повністю.

Дії обвинуваченого за ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України, як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я - кваліфіковані вірно.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступень тяжкості і характер вчиненого, особу обвинуваченого: вік особи та стан здоров`я, відсутність негативної характеристики, раніше не судимого. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При таких обставинах суд вважає доцільним призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 Кримінального кодексу України, і вважає недоцільним призначення йому більш суворого покарання.

Запобіжний захід не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу не має.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 122 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік.

На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

- три файли відеозаписів, які містяться на оптичному диску «DVD-R», який упаковано до паперового конверту залишити при матеріалах справи;

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1