Справа № 740/3854/23
Провадження № 1-кс/740/702/23
УХВАЛА

20 червня 2023 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням слідчого СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 16.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000792 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Згідно поданого клопотання від 19 червня 2023 року ставиться питання про арешт майна, перелік якого зазначено у клопотанні.

Слідчий суддя, дослідивши документи, якими дізнавач обґрунтовує доводи клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, всупереч вимогам ст. 171 КПК України клопотання не містить перелік і види майна, що належить арештувати, зокрема документів, що підтверджують вагу, кількість та характеристики деревини, його володільця, право власності чи інше речове право, не зазначені конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування та розпорядження даним майном, відповідно положень ст.170 КПК України.

Положеннями ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які набрали чинності для України з 11 вересня 1997 року та є частиною національного законодавства відповідно до вимог ст.9 Конституції України, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням викладеного клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення визначених недоліків у строк 72 години.

Керуючись ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 16.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000792 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246КК України, про арешт майна, - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1