Справа № 371/1316/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4563/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 10 липня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 07 вересня 2023 року включно в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно ухвали суду, в провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, у якому прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 10 липня 2023 року ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 07 вересня 2023 року.

Своє рішення суд мотивував тим, що прокурор довів, що продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі до 12 років, може незаконно впливати на свідків, більшість з яких є працівниками поліції, з метою зміни їх показів про перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння на час вчинення ДТП. На явність вказаних обставин свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, та змінити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою на домашній арешт, із забороною обвинуваченому з 22:00 год. до 06:00 год. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України визначених на розсуд суду.

В обґрунтуванні вказує, що зміст клопотання прокурора свідчить про зменшення та відпадання частини ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також про відсутність будь-якого обґрунтування того, що ризики залишились існувати, оскільки вони жодним чином ним не обґрунтовані, крім припущень прокурора.

Захисник вказує, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, у розшуку не перебував. Хоча і обвинувачується у особливо тяжкому кримінальному правопорушенні, однак дане кримінальне правопорушення є таким, що скоєне не умисно, а у формі необережності. Обвинувачений має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно за місцем проживання та роботи. Після дорожньо-транспортної пригоди весь час перебував на місці події, нікуди не відлучався, будь-які відомості про намагання залишити місце події, переховуватися від органів досудового розслідування, матеріали справи не містять. Є ветераном війни - учасником бойових дій, статус якого отримав за участь у антитерористичній операції. Має незадовільний стан здоров`я.

Хоча обвинувачений і притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак враховуючи, що він притягувався не за скоєння саме ним дисциплінарних проступків, а за скоєння їх його підлеглими, за що він також несе дисциплінарну відповідальність, а тому ставити йому їх у приклад його особистої недисциплінованості не припустимо.

Так само підтверджується і відсутність будь-яких намірів впливати на свідків, потерпілих чи експертів, оскільки у сторони обвинувачення відсутні будь-які відомості щодо здійснення впливу чи тиску на вказаних осіб.

Ухвала суду не відповідає вимогам ст.ст.177, 178, 194, 196 КПК України. оскільки її мотивувальна частина не містить жодних обґрунтувань наявності підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст..177 КПК України, на які вказує прокурор.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , як того вимагає закон, суд встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Доводи захисника, що судом не враховано стан здоров`я обвинуваченого та перебіг наявних у нього захворювань, не заслуговують на увагу, оскільки з приводу даних обставин судом зазначено, що ОСОБА_7 має задовільний стан здоров`я, при цьому жодних відомостей про протилежне і, зокрема те, що за станом здоров`я він не може утримуватися під вартою, суду надано не було.

Твердження захисника про те, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення характеризується не прямим умислом, а у формі необережності, а також, що обвинувачений місця ДПТ не залишав та особисто звернувся до слідчого з клопотанням про залучення його до огляду місця ДТП, у зв`язку з чим домашній арешт в нічний час буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, є непереконливими, зважаючи на характер висунутого його підзахисному обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наслідком вчинення якого стала загибель двох осіб, та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні, які переконливо доводять існування ризику ухилення від суду, що є достатньо високим, тому, на переконання апеляційного суду, достатньо вмотивованим є висновок суду щодо необхідності тримання ОСОБА_7 під вартою, щоб завадити цьому.

При цьому, наведені в апеляційній скарзі дані про особу обвинуваченого, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, може бути досягнута на даний час шляхом застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов правильного висновку про наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та при продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 не зменшились.

Також, в сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону суд врахував дані, які характеризують особу обвинуваченого, а ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 401, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 10 липня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 07 вересня 2023 року включно в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: