Номер провадження: 11-кп/813/1848/23
Справа № 504/1928/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 та клопотанням засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 29.06.2023 року,

встановив:

Оскарженою ухвалою суду першої інстанції залишено без задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 від 30.05.2017 року та від 22.04.2019 року про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень Вироку Судової колегії з кримінальних справ Одеського обласного суду від 26.04.1999 року та ухвали Судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 09.09.1999 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяви засудженого ОСОБА_6 від 30.05.2017 року та від 22.04.2019 року про перегляд судових рішень та скасувати Вирок Судової колегії з кримінальних справ Одеського обласного суду від 26.04.1999 року та ухвалу Судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 09.09.1999 року та постановити нову, якою закрити кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю доказів причетності ОСОБА_6 до скоєння інкримінованих йому злочинів.

Захисник посилається на те, що розгляд заяв ОСОБА_6 проведений за відсутності засудженого, хоча він наполягав на протилежному, а всі клопотання ОСОБА_6 судом були залишені без задоволення.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями Одеського апеляційного суду, в провадження складу колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , судді: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 розподілені матеріали провадження за вказаною апеляційною скаргою (номер провадження апеляційного суду №11-кп/813/1848/23).

Ухвалами судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 13.07.2023 року та 24.07.2023 року відкрито апеляційне провадження за скаргою захисника та призначено до розгляду кримінальне провадження в режимі відео конференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань» 07.08.2023 року, однак судовий розгляд не відбувся у зв`язку з неможливістю встановити відео конференц зв`язок з установою виконання покарань.

Наступний судовий розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 був призначений 11.09.2023 року об 11 год.

Проте, 22.08.2023 року, на час перебування головуючого судді ОСОБА_2 та учасників складу колегії, суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відпустці, на адресу Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського райсуду м. Одеси від 29.06.2023 року, в якій останній посилається на незаконність та необґрунтованість вказаного рішення, неврахування судом клопотань засудженого, відсутності будь-яких доказів його причетності до злочину, ігнорування судом норм матеріального і процесуального права та корумпованість суддівської влади взагалі, що виражається у постійній незаконній відмові ОСОБА_6 в перегляді судових рішень Вироку Судової колегії з кримінальних справ Одеського обласного суду від 26.04.1999 року та ухвали Судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 09.09.1999 року, за нововиявленими обставинами, хоча для цього є всі підстави. Всі доводи щодо наявності підстав для перегляду вказаних судових рішень містились у заявах від 30.05.2017 року та від 22.04.2019 року, однак суд їх проігнорував, незаконно видалив його із зали суду та проголосив рішення за його відсутності.

Крім того, засуджений ОСОБА_6 до апеляційної скарги долучив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 29.06.2023 року.

Ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 04.09.2023 року призначено до розгляду клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на оскарження ухвали Малиновського райсуду м. Одеси від 29.06.2023 року на 11.09.2023 року об 11 год.

У судовому засіданні 11.09.2023 року суддями Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заявлено самовідвід від розгляду даного кримінального провадження з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України відповідно до яких, суддя не може брати участі в кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У судове засідання прокурор та захисник не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про дату та час судового розгляду були поставлені до відома належним чином.

Крім того, встановити відео конференц зв`язок з ДУ «Вінницька установа виконання покарань» також не надалось можливим з технічних причин.

Враховуючи наведене та положення ч.4 ст.107 КПК України (далі КПК) розгляд заяв суддів про самовідвід проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які підтримали заявлені самовідводи; дослідивши матеріали кримінального провадження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Положеннями ст. 75 КПК України передбачені підстави, які виключають участь судді в судовому провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас, колегія суддів в даному випадку застосовує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» вказано, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Розглядаючи питання щодо заявлених самовідводів, колегією суддів встановлено, що 11.11.2022 року, ухвалою Одеського апеляційного суду була задоволена заява засудженого ОСОБА_6 про відвід колегії суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 від розгляду апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08.06.2021 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26 квітня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 09 вересня 1999 року, якими ОСОБА_6 було засуджено до довічного позбавлення волі за статтями 86-1; 93 пункти «в», «г», «е», «з»; 42; 43; 14 КК України (в редакції 1960 КК України)( т. 4 а.п.104-106).

Підставою для відводу колегії суддів за усною заявою засудженого ОСОБА_6 стали твердження засудженого про упередженість суддів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які у даній справі, на думку засудженого, ухвалили низку неправосудних судових рішень, з якими ОСОБА_6 категорично не погоджується. З цих підстав засуджений звернувся до Офісу Генерального прокурора із заявою в порядку ст.214 КПК України про вчинення суддями злочинів, відомості про які, зі слів ОСОБА_6 , внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, судді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вказаною ухвалою були відведені від участі в розгляді апеляційної скарги засудженого на рішення, яким відмовлено у задоволенні аналогічних заяв засудженого ОСОБА_6 від 30.05.2017 року та 22.04.2019 року про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, відмова у задоволенні яких розглядається на теперішній час апеляційним судом (єдиний унікальний номер справи 504/1928/17).

Тобто, судді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відведені від участі в розгляді кримінального провадження №504/1928/17, в якому вирішується питання про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26 квітня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 09 вересня 1999 року за заявами засудженого ОСОБА_6 від 30.05.2017 року та 22.04.2019 року, а тому вказані судді не можуть приймати участь у розгляді апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 та клопотання про поновлення строку засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29.06.2023 року.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги положення п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 80 КПК України, з метою недопущення виникнення сумнівів в неупередженості та безсторонності суду в прийнятті рішення по даному апеляційному провадженню, виконуючи вимоги закону, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити заяви суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та передати матеріали провадження до апарату суду для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 401 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити заявлені суддями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 самовідводи від розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 29.06.2023 року про залишення без задоволення заяв засудженого ОСОБА_6 від 30.05.2017 року та від 22.04.2019 року про перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень Вироку Судової колегії з кримінальних справ Одеського обласного суду від 26.04.1999 року та ухвали Судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду України від 09.09.1999 року.

Матеріали судового провадження №11-кп/813/1848/23 передати до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4