№ 336/1257/22
н/п 1-кп/336/314/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження № 0000141 від 05.02.2022, № 0001199 від 13.08.2022 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, яка офіційно не працевлаштована, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка не має утриманців, раніше засудженої:

- 09.12.2020 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт;

- 23.11.2021 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 389 КК України до 1 місяця арешту, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до остаточного покарання у виді 1 місяця та 3 днів арешту;

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2022 року, приблизно о 01-00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у приміщенні квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зі столу, розташованого у спальній кімнаті вищевказаної квартири, таємно викрала телевізор «Liberton» модель «32HE2HDT» в корпусі чорного кольору, вартістю 4168 гривень 50 копійок, що належить ОСОБА_6 . Далі, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 направилася до виходу та покинула вищезазначену квартиру, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіяла потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 4168 гривень 50 копійок.

13 серпня 2022 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, у період дії воєнного стану відповідно наказу Президента №64/2022 від 24.02.2022 ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи у приміщенні складу за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зі столу, розташованого у вказаному приміщені, таємно викрала мобільний телефон "Realme C21Y 4/64 Gb в корпусі чорного кольору imei 1: НОМЕР_1 , imel 2: НОМЕР_2 , вартістю 4300 гривень, що належить ОСОБА_8 . Далі, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 направилася до виходу та покинула вищезазначену приміщення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим заподіяла потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 4300 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена повністю визнала вину у вчиненні кримінальних правопорушень, підтвердила викладені в обвинувальних актах обставини щодо часу, місця та способу вчинення нею злочинів. Пояснила, що викрадений у ОСОБА_7 телевізор підключила в себе дома. Телевізор вилучили працівники поліції та віддали потерпілому. Викрадений у ОСОБА_8 телефон здала у ломбард.

Щиро покаялася у вчиненому, пояснила, що зараз вона працевлаштована неофіційно, працює продавцем. Її не оформлюють на роботу офіційно, оскільки роботодавець знає про судовий розгляд кримінального провадження. Зазначила, що відбула покарання у виді арешту за попереднім вироком. Пояснила, що мешкає у цивільному шлюбі з чоловіком, який наразі проходить військову службу, вона доглядає за його матір`ю.

Потерпіла ОСОБА_8 надала заяву про розгляд справи без її участі, поклалася на розсуд суду при призначенні обвинуваченій покарання. Потерпілий ОСОБА_7 в судові засідання не з`являвся. На підставі наведеного в порядку ст. 325 КПК України судовий розгляд відбувся за їх відсутності.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин вчинення кримінально караних діянь, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, обмежившись лише показаннями обвинуваченої та дослідженням доказів, що характеризують її особу, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному обсязі, її дії суд кваліфікує:

-за епізодом від 05.02.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;

-за епізодом від 13.08.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття та визнання вини.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Керуючись наведеним при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, яке закон відносить до нетяжкого та тяжкого злочинів, конкретні обставини злочинів, відшкодування шкоди шляхом повернення викраденого за першим епізодом, думку потерпілої ОСОБА_8 , яка поклалася на розсуд суду при призначенні покарання, особу обвинуваченої, яка раніше хоча і була судима, однак на час постановлення вироку відбула призначене судом покарання, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій в межах санкції ч. 2 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України, при призначенні покарання за сукупністю злочинів застосувати принцип поглинення покарань.

Втім, беручи також до уваги щире каяття обвинуваченої та визнання нею вини, усвідомлення своєї протиправної поведінки та бажання не вчиняти кримінальних правопорушень у майбутньому, бажання стати на шлях виправлення, беручи до увагу думку прокурора, який вважав за можливе звільнити обвинуваченому від відбування покарання з іспитовими строком, суд переконаний, що виправлення обвинуваченої все ще можливе без реального відбування покарання, а тому ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши тривалість іспитового строку у межах, визначених ст. 75 КК України, із покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, що буде справедливим і достатнім для попередження вчинення нових кримінальний правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

За приписом ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до обвинувальних актів витрати на проведення товарознавчих експертиз становлять 343,24 грн. та 377,56 грн., однак документального підтвердження таких витрат суду не надано, а тому вказане питання може бути вирішне в порядку ст. 537 КПК України.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням строком на два роки, поклавши на неї передбачені ст. 76 КК України обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: телевізор «Liberton» модель «32HE2HDT», який переданий потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання, залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня направити поштою.

Суддя ОСОБА_1