ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/928/23 Номер провадження 11-кп/814/2188/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 28 червня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000591 від 22.09.2021, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.2 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дейкалівка, Зіньківського району, Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26.08.2023 включно, з раніше визначеним розміром застави.

Відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт та зменшення розміру застави.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, районний суд врахував тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, що вказує на можливість його переховування від суду; вік та стан здоров`я, що вказує на можливість продовження ним своєї злочинної діяльності; відсутність міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, що вказує на можливість безперешкодного зникнення із зареєстрованого місця проживання; незадовільний майновий стан, оскільки інкриміновані йому злочини носять корисливий мотив та були вчинені задля незаконного збагачення; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, також враховуючи, що в судовому засіданні ще не були допитані свідки, обвинувачений може незаконно впливати на них з метою зміни показань на його користь, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Доказів про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суду не надано, а наявність ризиків, що стали підставою для обрання такого виду запобіжного заходу обвинуваченому на стадії досудового слідства, продовжують існувати.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або зменшити розмір застави до мінімального розміру, при цьому посилається на недоведеність існування ризиків.

Вказує, що ризики суттєво зменшились, оскільки свідки по справі допитані та він був незаконно оголошений в розшук.

Також зазначає про наявність у нього брата, матері та неповнолітнього сина, 2018 року народження на утриманні, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Крім того, вказує на необґрунтованість суми застави, оскільки вона є завідомо непомірною для нього.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечив проти вимог сторони захисту, просив ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000591 від 22.09.2021, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України.

Так ОСОБА_7 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжок), вчинених повторно, поєднаних з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, в умовах воєнного стану, у великих та в особливо великих розмірах, вчинених організованою групою.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке ухвалою районного суду задоволено 28.06.2023.

Не погоджуючись з даним рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_7 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів вчинених в складі організованої групи, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може повернутися до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки він законних джерел доходу не має та його незаконна діяльність мала корисливу мету, впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки судовий розгляд не завершений.

Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а обвинуваченим не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підстав для зменшення розміру застави колегія суддів не вбачає, оскільки судом розмір застави визначений ухвалою від 09.02.3023 в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 536 800 грн. та відповідає положенням ст. 182 КПК України, з врахуванням обставин вчинених ОСОБА_7 злочинів, наслідком яких є спричинення майнової шкоди потерпілим у великих та особливо великих розмірах, та на переконання колегії суддів є необхідним та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та перешкоджання настання існуючих ризиків.

Враховуючи наведене, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 28 червня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4