Номер провадження:1-кп/521/1024/23
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

29 червня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0000722 від 25.10.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, який має середню спеціальну освіту, на час затримання працюючого на підробітках з будівництва, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та який тимчасово проживав в АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1)13.06.2000 року Довгинцівським р/с м. Кривий ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК до позбавлення волі на строк 7 років; 2)05.07.2000 року Довгинцівським р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 3)01.11.2005 року Довгинцівським р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк 2 роки; 4)26.02.2009 року Довгинцівським р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 5)06.07.2011 року Софіївським р/с Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 6)20.10.2016 року Терновським р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; 7)23.02.2017 року Інгулецьким р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровський області до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; 8)18.05.2017 року Дзержинським р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70, 72 КК до позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців; 9)09.01.2020 року Ленінським р/с м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 189, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник-адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1.Судом проводився розгляд клопотання прокурора, на стадії судового провадження, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

1.2.Питання розглядалось за ініціативою прокурора.

2.Встановлені судом обставини. Судовий виклик учасників кримінального провадження.

2.1.Малиновським районним судом м. Одеси, здійснюється судовий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК.

2.2.В теперішній час всі учасники судового провадження знаходяться на стадії судового провадження.

3.Позиції сторін кримінального провадження.

3.1.Прокурорка в судовому засіданні оголосила клопотання та просила суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились.

3.2.Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти продовження строку тримання під вартою.

3.3.Обвинувачений підтримав свого захисника і також просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший більш м`який запобіжний захід.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.

4.1.Суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити і продовжити запобіжний захід обвинуваченому, з наступних підстав.

4.2.У даному провадженні суду необхідно було надати відповідь на питання, чи існують підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 та чи потреби правосуддя виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні прокурора?

4.3.Як і у інших аналогічних справах, дослідженню підлягали частково фактичні обставини, які можливо оцінити на даній стадії судового процесу, без шкоди для загального судового розгляду, а також особистість обвинуваченого, з урахуванням того об`єму інформації, що наданий сторонами.

4.4.Фактичні обставини на стадії розгляду обвинувального акту показують нам, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

4.5.Безпосередньо дії ОСОБА_3 що стали предметом кримінально-правового дослідження проявились на своєму початку у шахрайсько-довірливому проникненні до квартири потерпілої ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , після цього у заволодінні грошовими коштами потерпілої на суму 13 578 гривень 97 копійок, в процесі його викриття нанесені не менше ніж 5 ударів кулаком в область обличчя потерпілої та часткове її удушення, від якого потерпіла майже втратила свідомість, що і має кваліфікацію розбій.

4.6.Суд враховує, що обвинувачення це вже більш ґрунтовне твердження (на протидію підозрі) про винуватість особи. Воно пов`язано із кількістю та якістю доказів, яких достатньо на думку прокурора для передачі обвинувального акту до суду та доведення перед судом вини обвинуваченого. Суд не може не враховувати такий довід та вважає, що станом на судове засідання є ґрунтовні припущення про наявність певних належних та допустимих доказів вини ОСОБА_3 , які дозволяють прокурору стверджувати про існування обґрунтованого обвинувачення. Такі самі докази існують проти встановлених на думку прокурора ризиків передбачених п.п. 3, 5 ст. 177 КПК.

4.7.Ризики на які посилався прокурор пов`язані із незаконним впливом обвинуваченого на потерпілу, шляхом використання своєї співмешканки ОСОБА_7 . В тому числі, є підстави припускати, що ОСОБА_7 , як один з головних свідків у провадженні може змінити покази під впливом обвинуваченого.

4.8.Інший довід, пов`язаний із вчинення нового кримінального правопорушення, у випадку більш м`якого контролю з боку держави, ані ж тримання під вартою. На обґрунтування такої позиції використовується відомості про судимість ОСОБА_3 , відповідно до яких він має 9 судимостей за умисні злочини проти власності.

4.9.Сторона захисту не спростовувала зазначені доводи прокурора. Відповідно суд сприймає такі доводи як належні, допустимі та правдиві. Для можливості існування протилежної думки, суду необхідно надати інший ґрунт, інше джерело, що здатне посіяти сумнів. Суд самостійно не відшукує контр доводи та аргументи на користь іншої сторони. Ми зв`язані з предметом доказування, що є межею судового розгляду та ставиться сторонами у залі суду під час публічного засідання. Таким чином, твердження прокурора використовуються судом для доведення ризиків передбачених п.п. 3, 5 ст. 177 КПК.

4.10.Властивість злочину, судом також враховується, оскільки тяжкість можливого покарання у випадку визнання особи винуватою за ч. 4 ст. 187 КК, може призвести до думки про переховування.

4.11.Щодо особистості обвинуваченого, судом встановлено наступне. Так, ОСОБА_3 перебуває у віці 46 років. Народився у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Має середньо-спеціальну освіту, за спеціальністю машиніст автокрану. За спеціальністю не працює. До затримання не офіційно працював вантажником на ринку «7-км» в м. Одесі. Не одружений. Зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 . Раніше неодноразово судимий (має 9 судимостей за умисні злочини проти власності). Перший раз засуджений був 13.06.2000 року Довгинцівським р/с м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140ст. 42 КК (1960 р.) до позбавлення волі на строк 7 років. Останній раз судим вироком Ленінського р/с м. Дніпро за ч. 2 ст. 189, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 26.01.2022 року звільнився з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік.

4.12.Аналіз особистості ОСОБА_3 показує, що він не має стійких соціальних зв?язків в місті проживання. На протязі майже всього свідомого життя вчиняв тяжкі злочини проти власності, за що значну частину життя провів в місцях позбавлення волі. В теперішній час, на час вчинення даного правопорушення перебуває під умовно-достроковим звільненням. Презумпція невинуватості вимагає відношення до обвинуваченого як до невинуватої особи, натомість розумність існуючих у розпорядженні прокурора доказів, показує необхідність відповідних превентивних заходів забезпечення кримінального провадження, з метою забезпечити виконання як завдань кримінального провадження так і цілей правосуддя. Для їх виконання запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 нажаль є єдиною можливістю запобігти існуючим ризикам.

4.13.Окрім того, стороною захисту не надано суду жодних доказів необхідної для провадження розумної поведінки особи у випадку більш м`яких заходів забезпечення кримінального провадження.

4.14.Таким чином, суд на основі викладених фактів приходить до висновку, що підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 існують. Потреби правосуддя виправдовують саме такий жорсткий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, оскільки за допомогою більш м`яких запобіжних заходів, держава не зможе контролювати не тільки виконання обов`язків останнім але й поведінку ОСОБА_3 який здатний на вчинення незаконних ітераційних дій.

4.15.Строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити на строк 60 (шістдесят) днів.

4.16.При цьому суд зазначає, що в подальшому після дослідження всіх необхідних доказів по провадженню та з урахуванням думки учасників судового розгляду, судом може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, з метою не допустити перетворювання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення свободи.

4.17.Застава як альтернативний запобіжний захід, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК, судом не визначається, оскільки вчинення кримінального правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_3 пов`язано із застосуванням насильства.

4.18.Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст. 331, 350, 372, 534 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

1.1.Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

1.2.Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк 60 (шістдесят) днів.

1.3. На підставі ч. 4 ст. 183 КПК розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК не визначати.

1.4.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

2.1.Строк дії ухвали суду щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 29.06.2023 року. Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 28.08.2023 року.

2.2.Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

2.3.Ухвала суду, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

2.4.Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

С У Д Д Я: ОСОБА_1