Справа № 352/1616/23
Провадження № 1-кп/352/237/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000331 від 01.05.2023, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківська, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_2 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісно ухилявся як батько від утримання своїх неповнолітніх дітей.

Кримінальний проступок скоєно за таких обставин.

Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 березня 2016 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2016 року, обвинувачений зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісячно на кожну дитину на двох дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 10 лютого 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Тисменицького районного суду Івано-Франківської області № 352/193/16-ц від 07 липня 2016 року відкрите головним державним виконавцем Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області 30 травня 2018 року.

У період з 2021 року до 01 липня 2023 року обвинувачений, знаючи про обов`язок сплати аліментів на дітей, являючись працездатною особою та не маючи об`єктивних причин не працювати, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань за станом здоров`я, не вжив заходів до працевлаштування, не звертався до Тисменицької районної філії та Івано-Франківської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості для постановки на облік з метою працевлаштування, та умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи її суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог ст. 51 Конституції України, ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», незважаючи на неодноразові виклики та попередження Тисменицького РВ ДВС, систематично і наполегливо ухилявся від сплати аліментів на дітей.

Із нарахованих у період з 01 квітня 2018 року до 01 липня 2023 року аліментів у розмірі 134832 грн обвинувачений сплатив грошові кошти в розмірі 31682 грн (останній платіж становить 19900 грн у січні 2021 року). Внаслідок злісного ухилення від сплати аліментів заборгованість обвинуваченого по аліментних платежах станом на 01 липня 2023 року становить 103150 грн.

Крім того, обвинувачений злісно ухилявся від утримання своїх неповнолітніх дітей, не надаючи їм необхідних коштів, їжі та одягу.

Суд зазначає, що до обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні за його відсутності, а також письмова заява законного представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_6 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні.

Ураховуючи зазначене, суд уважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення його як батька від утримання своїх неповнолітніх дітей.

При призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, наркологічної та психіатричної допомоги не отримував і не перебуває на відповідних обліках.

Суд також ураховує обставини, що пом`якшують покарання, до яких відносить щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З огляду на викладене суд уважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт у межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.368, 370, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

Речовий доказ - засвідчену копію документів виконавчого провадження № НОМЕР_1, - залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбаченихст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1