ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2821/17

Провадження № 11-кп/4820/134/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника - адвоката ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 серпня 2022 року у кримінальному провадженні №0005798, відомості про яке 10.09.2016 року внесено до ЄРДР стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Павловка, Павлівського району, Ульянівської області, РФ, громадянки України, українки, одруженої, з вищою освітою, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

визнано винуватою у пред`явленому звинувачені за ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України, та засудженої до покарання за ст. 190 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі, ст. 190 ч.4 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів визначено ОСОБА_9 остаточне покарання шляхом частково складання призначених покарань у виді 13 років та 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна.

ОСОБА_9 визнано винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України та на підставі ст. 74 ч.5 КК України, ст. 49 КК України звільнено її від покарання у зв`язку із закінченням стоків давності.

ОСОБА_9 визнано невинуватою та виправдано за ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України по епізодам обвинувачення щодо потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у зв`язку з відсутністю в її діях події зазначених злочинів на підставі п.1 ч.1 ст. 373 КПК України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з 23 серпня 2022 року.

Строк попереднього ув`язнення (строк затримання та перебування під вартою) з 15.09.2016 року по 23.08.2022 року та до дня набрання вироком законної сили відповідно частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону № 838 -VIII від 26.11.2015 року, зараховано в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь:

- ОСОБА_13 майнову шкоду в розмірі 86000 доларів США;

- ОСОБА_14 майнову шкоду в розмірі 16000 доларів США;

- ОСОБА_15 майнову шкоду в розмірі 48500 доларів США та 1000 євро;

- ОСОБА_16 майнову шкоду в розмірі 20000 доларів США;

- ОСОБА_17 майнову шкоду в розмірі 421800 грн.;

- ОСОБА_18 майнову шкоду в розмірі 300000 доларів США;

- ОСОБА_19 майнову шкоду в розмірі 61833 доларів США;

- ОСОБА_20 майнову шкоду в розмірі 63900 доларів США та моральної шкоди в розмірі 20000 грн.;

- ОСОБА_21 майнову шкоду в розмірі 267000 доларів США та моральної шкоди в розмірі 200000 грн.;

- ОСОБА_22 майнову шкоду в розмірі 88000 доларів США та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.;

- ОСОБА_23 майнову шкоду в розмірі 37400 доларів США та 460000 грн. та моральної шкоди на суму 50000 грн.

У задоволені цивільного позову ОСОБА_11 відмовлено.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду, ОСОБА_9 протягом останніх 15-ти років займалась продажем товарів на речовому ринку, що по вул. Львівське шосе у м. Хмельницький, проте ні раніше, ні на даний час не була зареєстрована у якості фізичної особи-підприємця, проте у колі її спілкування отримала авторитет успішного та платоспроможного підприємця та у неї із колегами, знайомими та товаришами склались взаємні довірливі відносини. Будучи обізнаною про наявність у неї авторитету успішного та платоспроможного підприємця, та маючи на меті скористатись довірливими відносинами із колегами, знайомими та товаришами, влітку 2015 року у ОСОБА_9 виник умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами у вказаних осіб.

В подальшому ОСОБА_9 з червня місяця 2015 року по 09.09.2015 року заволоділа чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) за таких обставин.

Так, починаючи з червня місяця 2015 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, по 09.09.2015 року ОСОБА_9 , точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території ринку «Ранковий», що по вул. Геологів, 13/1, м. Хмельницький, будучи знайомою на протязі останніх 12 років із ОСОБА_20 , користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом на заволодіння його майном, шляхом зловживання довірою потерпілого, користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, у вказаний період часу, умисно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_20 , котрі потерпілий двічі передав особисто в руки ОСОБА_9 у сумах - 12000 доларів США та 9000 доларів США.

В подальшому, з метою підтримання довірливих відносин із ОСОБА_20 , та збереження власного авторитету платоспроможного підприємця, використовуючи котрі підозрювана отримала гроші, а також з метою подальшого отримання коштів у ОСОБА_20 , ОСОБА_9 повернула потерпілому частину з отриманих нею грошових коштів у сумі 4000 доларів США.

Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на заволодіння майном ОСОБА_20 , ОСОБА_9 , користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом на заволодіння його майном, шляхом зловживання довірою потерпілого, користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, з корисливих мотивів, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_20 на загальну суму 8000 доларів США, котрі потерпілий тричі передав особисто в руки ОСОБА_9 у період часу з червня місяця 2015 року по 09.09.2015 року у сумі 1000 доларів США, 2000 доларів США та 5000 доларів США.

Таким чином, в період часу з червня місяця 2015 року по 09.09.2015 року, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілому ОСОБА_20 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 25000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 560423 гривень 15 копійок.

За вказані умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України.

В подальшому, ОСОБА_9 , не маючи на меті повертати грошові кошти ОСОБА_20 , демонструючи власну платоспроможність, у тому числі шляхом дарування цінних подарунків, маніпулювання цим, а також поверненням раніше взятих коштів у борг останньому в подальшому, 31.12.2015 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території ринку «Ранковий», що по вул. Геологів, 13/1, м. Хмельницький, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою потерпілого, користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_20 , в розмірі 2000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 48001 гривня 33 копійки, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_20 матеріальної шкоди на вказану суму.

За такі умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України.

В подальшому, на початку січня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території ринку «Ранковий», що по вул. Геологів, 13/1, м. Хмельницький, користуючись довготривалими довірливими відносинами із ОСОБА_24 ,діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою потерпілого, користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_20 в розмірі 8500 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 203354 гривні 74 копійок, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_20 значної матеріальної шкоди на вказану суму.

За такі умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 3 ст. 190 КК України.

У березні 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території ринку «Ранковий», що по вул. Геологів, 13/1, м. Хмельницький, користуючись довготривалими довірливими відносинами із ОСОБА_20 , шляхом зловживання довірою потерпілого, користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_20 в розмірі 9000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 235645 гривні 20 копійок котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 .

За дані умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, вчиненому повторно, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України.

В подальшому, потерпілий ОСОБА_20 почав систематично висловлювати ОСОБА_9 вимоги про повернення грошових коштів, у зв`язку із цим, наприкінці серпня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 повернула потерпілому частину отриманих у результаті вчинення попередніх кримінальних правопорушень грошових коштів, а саме 4500 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 113874 гривень 75 копійок і в подальшому, 31.08.2016 року, близько 12 год. 00 хв., після відновлення довіри у ОСОБА_20 . ОСОБА_9 , перебуваючи на території АЗК «ANP», що по вул. Львівське шосе, 25/1, м. Хмельницький, користуючись довготривалими відносинами, шляхом зловживання довірою потерпілого, користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_20 в розмірі 1400 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 35913 гривень 08 копійок, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_20 матеріальної шкоди на вказану суму.

За дані умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_9 підлягає відповідальності ч. 2 ст. 190 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_9 , під час проживання у будинку АДРЕСА_2 , на протязі останніх 8-ми років створила добропорядні відносини із сусідами та знаючи, що останні обізнані про наявність у неї авторитету успішної людини, скориставшись довірливими відносинами із сусідами, влітку 2016 року у ОСОБА_9 в період часу з 18.08.2016 року по 19.08.2016 року ОСОБА_9 , точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_25 , що по АДРЕСА_2 , користуючись довготривалими добропорядними відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_25 , під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_25 в розмірі 32000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 805469 гривень 12 копійок, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_25 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

В подальшому ОСОБА_9 , не маючи на меті повертати грошові кошти ОСОБА_25 , 22.08.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_25 , що по АДРЕСА_2 , користуючись довготривалими добропорядними відносинами із потерпілим, шляхом зловживання довірою ОСОБА_25 , користуючись власним авторитетом добропорядного сусіда та платоспроможного позичальника, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю чергової партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_25 в розмірі 48000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 1212595 гривень 02 копійок, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_25 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

Вказаними протиправними діями, ОСОБА_9 завдала потерпілому ОСОБА_25 майнової шкоди на загальну суму 2018064 грн. 32 коп.

За такі умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України.

В подальшому, з метою відновлення довіри ОСОБА_25 , надавши йому письмову розписку щодо боргових зобов`язань 22.08.2016 року, ОСОБА_9 , користуючись довготривалими довірливими відносинами із останнім та власним авторитетом добропорядного сусіда і платоспроможного позичальника, вирішила вчинити аналогічні шахрайські дії відносно ряду осіб, що входять до кола спілкування ОСОБА_25 .

Так, 02.09.2016 року, у ранкову пору ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік ТЦ «Таврія», що по вул. Зарічанській, 11/4, м. Хмельницький, будучи відрекомендованою ОСОБА_25 його товаришу ОСОБА_26 як платоспроможний позичальника і добропорядна людина із належними достатками, близько 14 год. 00 хв., користуючись зазначеним вище справленим позитивним враженням, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_26 , під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_26 у розмірі 40000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 1064636 грн., а також 5000 євро, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 148330 гривень 50 копійок, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_26 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 1212966 гривень 50 копійок.

Вказаними протиправними діями, ОСОБА_9 завдала потерпілому ОСОБА_26 майнової шкоди на загальну суму 1212966 гривень 50 копійок.

За такі дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім цього ОСОБА_9 , будучи з 2012 року знайомою із ОСОБА_21 , який у якості адвоката надавав останній юридичні послуги, побудувала із ним довірливі товариські відносини.

У березні 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено будучи обізнаною як клієнт про суми винагород ОСОБА_21 ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем роботи ОСОБА_21 , що по АДРЕСА_3 , користуючись довготривалими добропорядними відносинами із потерпілим, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_21 , користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_21 в розмірі 23000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 603800 гривень 60 копійок, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_21 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

З метою збереження довіри ОСОБА_21 , ОСОБА_9 надала йому письмову розписку щодо боргових зобов`язань від 26.03.2016 року, не маючи при цьому на меті їх виконувати.

В подальшому, 03.04.2016 року, в час зазначений у розписці, як час повернення боргу, ОСОБА_9 , не маючи на меті повертати грошові кошти ОСОБА_21 , демонструючи власну платоспроможність та наявність великої кількості майна, як гарантію виконання взятих на себе майнових зобов`язань, запевнивши потерпілого у наявності його грошових коштів, вирішила повторно заволодіти майном ОСОБА_21 .

Так, починаючи з квітня місяця 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено по 09.06.2016 року ОСОБА_9 , точного часу в ході досудового розслідування не встановлено перебуваючи за місцем роботи ОСОБА_21 , що по АДРЕСА_3 , користуючись довготривалими добропорядними відносинами із потерпілим, діючи з прямим умислом на заволодіння його майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_21 , користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_21 у розмірі 267000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 6660080 гривень 31 копійка, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_21 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

Вказаними протиправними діями, ОСОБА_9 завдала потерпілому ОСОБА_21 майнової шкоди на загальну суму 7263880 гривень 91 копійок.

За дані умисні дії ,які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України.

Починаючи з 20.06.2016 року по серпень 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території речового ринку, що по вул. Львівське шосе, м. Хмельницький, будучи знайомою із ОСОБА_22 на протязі останніх 4-х років, з метою побудови довірливих відносин систематично отримувала у останнього в борг певні суми грошових коштів, які вчасно та у повному обсязі повертала.

Побудувавши довірливі відносини із ОСОБА_22 та своєю поведінкою переконавши останнього у відсутності будь-яких ризиків під час надання їй у борг великих сум грошових коштів, в період часу з 20.08.2016 року по 28.08.2016 року точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території речового ринку, що по вул. Львівське шосе, м. Хмельницький, користуючись довготривалими добропорядними відносинами із потерпілим, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_22 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_22 в розмірі 50000 доларів США, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 .

В подальшому, з метою підтримання довірливих відносин із ОСОБА_22 та збереження власного образу платоспроможного позичальника, використовуючи кошти котрі підозрювана раніше отримала, ОСОБА_9 повернула потерпілому частину отриманих грошових коштів, а саме 12000 доларів США.

Таким чином, в період часу з 20.08.2016 року по 28.08.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілому ОСОБА_22 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 38000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 962510 гривень 17 копійок.

Після цього, підтримуючи довірливі відносини із ОСОБА_22 та своєю поведінкою переконавши останнього у подальшій відсутності будь-яких ризиків під час надання їй у борг великихсум грошових коштів, 28.08.2016 року точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території речового ринку, що по вул. Львівське шосе, м. Хмельницький, користуючись довготривалими добропорядними відносинами із потерпілим, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_22 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_22 в розмірі 40000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 1013168 гривень 60 копійок, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_22 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

Далі 07.09.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено з метою підтримання довірливих відносин із ОСОБА_22 та збереження власного образу платоспроможного позичальника, використовуючи котрі підозрювана раніше отримала гроші, ОСОБА_9 повернула потерпілому частину отриманих грошових коштів у сумі 10000 доларів США, після чого у той ж день отримала від ОСОБА_22 еквівалентну суму у національній валюті, а саме 268485 гривень.

Вказаними протиправними діями, ОСОБА_9 завдала потерпілому ОСОБА_22 майнової шкоди на загальну суму 224716 3гривень 77 копійок.

За умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, 12.08.2016 року точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території речового ринку, що по вул. Львівське шосе, м. Хмельницький, будучи знайомою з 2008 року із ОСОБА_27 , користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_27 , користуючись створеним образом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_27 в розмірі 5000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 124252 гривні 05 копійок, котрі потерпіла передала особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_27 значної матеріальної шкоди на вказану суму.

За дані дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди, вчиненому повторно, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України.

Окрім цього,16.08.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи на території речового ринку, що по вул. Львівське шосе, м. Хмельницький, будучи знайомою з 2008 року ОСОБА_28 , користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_27 , користуючись створеним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю чергової партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_27 в розмірі 5000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національно банку України становить 125575 гривень 71 копійка та 140000 гривень, котрі потерпіла передала особисто в руки ОСОБА_9 ..

В подальшому, 21.08.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено з метою підтримання довірливих відносин із ОСОБА_27 та збереження власного образу платоспроможного позичальника та підприємця, використовуючи кошти котрі підозрювана отримала, ОСОБА_9 повернула потерпілій частину отриманих грошових коштів у сумі 10000 гривень.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілій ОСОБА_27 матеріальної шкоди у великих розмірах на загальну суму 255575 гривень 71 копійка.

Після цього, того ж дня, - 21.08.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено підтримуючи довірливі відносини із ОСОБА_27 та своєю поведінкою переконавши останню у відсутності будь-яких ризиків під час надання їй у борг великих сум грошових коштів, ОСОБА_9 , перебуваючи на території речового ринку, що по вул. Львівське шосе, м. Хмельницький,користуючись довготривалими добропорядними відносинами із потерпілою, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_27 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника і підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю чергової партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_27 в розмірі 13500 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 339807 гривень 29 копійок та 57000 гривень, котрі потерпіла передала особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_27 матеріальної шкоди у великих розмірах на загальну суму 396807 гривень 29 копійок.

Також, 23.08.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи на території речового ринку, що по вул. Львівське шосе, м. Хмельницький, користуючись довготривалими добропорядними відносинами із ОСОБА_27 , діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою потерпілої, користуючись створеним образом добропорядного позичальника і підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю чергової партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_27 в розмірі 210000 гривень, котрі потерпіла передала особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_27 матеріальної шкоди у великих розмірах на вказану суму.

У вказаний період часу ОСОБА_9 завдала потерпілій ОСОБА_27 майнової шкоди на загальну суму 862 383 грн.

За дані умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім цього, приблизно 28.08.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи на території речового ринку, що по вул. Львівське шосе, м. Хмельницький, користуючись довготривалими добропорядними відносинами із ОСОБА_27 , діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою потерпілої, користуючись створеним образом платоспроможного позичальника і підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю чергової партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_27 в розмірі 5000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 126646 гривень 08 копійок, котрі потерпіла передала особисто в руки ОСОБА_9 .

В подальшому, з метою підтримання довірливих відносин із ОСОБА_27 та збереження власного образу платоспроможного позичальника і підприємця, використовуючи кошти котрі підозрювана отримала, ОСОБА_9 повернула потерпілій незначну частину отриманих грошових коштів, а саме 28000 гривень.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілій ОСОБА_27 значної матеріальної шкоди на загальну суму 98646 гривень 08 копійок.

За умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди вчиненому повторно, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України.

Після цього, підтримавши довірливі відносини із ОСОБА_27 та своєю поведінкою переконавши останню у подальшій відсутності будь-яких ризиків під час надання їй у борг великих сум грошових коштів, 01.09.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік відділення ПАТ «УКРСИББАНК», що по вул. Соборній, 6, м. Хмельницький, користуючись довготривалими добропорядними відносинами із ОСОБА_27 , діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою потерпілої, користуючись створеним образом платоспроможного позичальника і підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю чергової партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_27 в розмірі 8900 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 232123 гривень 13 копійок, котрі отримала особисто в руки, а також грошовими коштами у сумі 67000 гривень, котрі ОСОБА_27 , за проханням ОСОБА_9 , перерахувала на картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_29 двома частинами, а саме: 62000 гривень - через відділення банку ПАТ КБ «Приватбанк», що по вул. Зарічанській, 5/3, м. Хмельницький та 5000 гривень - перераховані за допомогою Інтернет банкінгу «Приват 24».

Таким чином, 01.09.2016 року, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілій ОСОБА_27 матеріальної шкоди у великих розмірах на загальну суму 299123 гривні 13 копійок.

За дані умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності ч. 3 ст. 190 КК України.

Також, 03.09.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи по вул. Тернопільській у м. Хмельницький, користуючись довготривалими добропорядними відносинами із ОСОБА_27 , діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою потерпілої, користуючись створеним образом платоспроможного позичальника і підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю чергової партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_27 в розмірі 24000 гривень, котрі за проханням ОСОБА_9 потерпіла перерахувала на її картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 двома частинами по 13000 гривень та 11000 гривень за допомогою Інтернет банкінгу «Приват 24».

За такі своїми умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, в середині січня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території речового ринку, що по вул. Львівське шосе, м. Хмельницький, будучи знайомою із ОСОБА_19 з 2003 року, користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_19 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника та підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії конфіскованого товару на Львівській митниці ДФС у Львівській області, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_19 в розмірі 13000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 311360 гривень 05 копійок, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_19 матеріальної шкоди у великих розмірах на вказану суму.

За дані умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає ж відповідальності за ч. 3 ст. 190 КК України.

Також, в період часу з середини січня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено по 21.05.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи на території ринку «Ранковий», що по вул. Геологів, 13/1, м. Хмельницький, будучи знайомою із ОСОБА_19 на протязі останніх 13 років, користуючись довготривалими довірливими відносинами із ним, діючи з прямим умислом на заволодіння його майном, шляхом зловживання довірою потерпілого, користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_19 , котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 .. При цьому враховуючи необхідність підтримання власного образу добропорядного підприємця та підтримання довірливих відносин із ОСОБА_19 , ОСОБА_9 частково повертала отримані грошові кошти у вказаний період часу, в результаті чого завдала потерпілому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 19010 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 480184 гривні 46 копійок.

Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на заволодіння майном ОСОБА_19 , з метою подальшого вчинення інших кримінальних правопорушень майнового характеру, ОСОБА_9 висловила потерпілому чергове прохання щодо отримання грошових коштів у борг для закупівлі нової партії товару і з метою підтримки довірливих відносини із ОСОБА_19 шляхом повернення частини грошових коштів та своєю поведінкою переконавши останнього у подальшій відсутності будь-яких ризиків під час надання їй у борг великих сум грошових коштів, в період часу з кінця травня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено по 31.07.2016 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території ринку «Ранковий», що по вул. Геологів, 13/1, м. Хмельницький, будучи знайомою із ОСОБА_19 користуючись довірливими відносинами із ним, діючи з прямим умислом на заволодіння його майном, шляхом зловживання довірою потерпілого, користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_19 в особливо великих розмірах у сумі 29823 долари США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 739556 гривень 84 копійки, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 .

За такі свої умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України.

12.07.2016 року, близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_4 , будучи знайомою із ОСОБА_30 на протязі останніх 4-х років, користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_31 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника та підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання під час провадження власної підприємницької та господарської діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_31 в розмірі 16000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 397633 гривні 49 копійок, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки, чим завдала ОСОБА_32 матеріальної шкоди у великих розмірах на вказану суму.

За дані дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 3 ст. 190 КК України.

Також, в першій половині липня 2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено через два дні після надання першої суми грошових коштів ніби у борг, ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_32 та висловила прохання щодо отримання від потерпілого грошових коштів у сумі 30000 доларів США, необхідність у яких вона мотивувала надуманим приводом закупівлі партії холодильників.

Так, в період часу з 13.07.2016 року по 14.07.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік супермаркету «Сільпо», що по вул. Шевченка, 34, м. Хмельницький, будучи знайомою із потерпілим, користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_31 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника та підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання під час провадження власної підприємницької та господарської діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_31 в розмірі 30000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 744638 гривень 58 копійок, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки.

В подальшому, потерпілий ОСОБА_30 почав висловлювати ОСОБА_9 вимоги про повернення грошових коштів, у зв`язку із цим, в період часу з 20.07.2016 року по 25.07.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено з метою відновлення довірливих відносин із ОСОБА_30 та збереження власного образу платоспроможного підприємця, ОСОБА_9 повернула незначну суму грошових коштів у розмірі 38000 гривень, обіцяну раніше ОСОБА_32 у якості винагороди за користування його активами.

Після цього, відновивши довіру потерпілого та переконавши його у відсутності ризиків щодо невиконання нею боргових зобов`язань, ОСОБА_9 25.07.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, зателефонувала ОСОБА_32 та висловила чергове прохання щодо отримання від потерпілого грошових коштів у сумі 24000 доларів США в борг, необхідність у яких вона мотивувала надуманим приводом закупівлі партії виробів із хутра.

В подальшому, 25.07.2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік стадіону «Поділля», що по вул. Проскурівській, 81, м. Хмельницький, будучи знайомою із потерпілим на протязі останніх 4-х років, користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_31 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника та підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання під час закупівлі виробів із хутра, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_31 в розмірі 24000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 595501 гривня 25 копійок, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки, чим завдала ОСОБА_32 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

За такі умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 4 ст. 190 КК України.

При цьому враховуючи необхідність підтримання власного образу платоспроможного позичальника та підтримання довірливих відносин із ОСОБА_33 , ОСОБА_9 на початку серпня 2016 року повернула потерпілому частину грошових коштів у сумі 32000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 793891 грн. 20 коп. .

Після цього, будучи впевненою у довірливих відносинах із ОСОБА_33 в корисливих цілях, ОСОБА_9 вчинила ще ряд кримінальних правопорушень, спрямованих на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілого.

Так, на початку серпня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік магазину «Продукти», що на перехресті вул. Пілотської та вул. Холодноярців, м. Хмельницький, будучи знайомою із ОСОБА_33 , користуючись довготривалими довірливими відносинами із ним, діючи з прямим умислом на заволодіння його майном, шляхом зловживання довірою потерпілого, користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_31 , котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 . При цьому враховуючи необхідність підтримання власного образу платоспроможного підприємця та підтримання довірливих відносин із ОСОБА_33 , ОСОБА_9 частково повертала отримані грошові кошти у вказаний період часу, в результаті чого завдала потерпілому матеріальної шкоди у великих розмірах на загальну суму 10140 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 253948 гривень 16 копійок.

За умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 3 ст. 190 КК України.

Після цього, частково відновивши довіру потерпілого та переконавши його у відсутності ризиків щодо невиконання нею боргових зобов`язань, ОСОБА_9 продовжила вчиняти відносно ОСОБА_31 шахрайські дії.

Так, 04.09.2016 року точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 висловила чергове прохання щодо отримання від ОСОБА_31 грошових коштів у сумі 7000 доларів США, необхідність у яких вона мотивувала надуманим приводом закупівлі партії тієї ж тканини, на що потерпілий погодився не усвідомлюючи дійсність намірів останньої.

Тоді ж, 04.09.2016 року точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Хмельницькому, будучи знайомою із ОСОБА_33 , користуючись довготривалими довірливими відносинами з останнім, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_31 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника та підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання під час закупівлі тканини, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_31 в розмірі 7000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 186311 гривня 54 копійки, які за проханням ОСОБА_9 потерпілий передав брату останньої ОСОБА_34 неподалік ресторану «Шотландія», що по вул. Західно-окружній, 50, м. Хмельницький, чим своїми діями ОСОБА_9 завдала потерпілому матеріальної шкоди у великих розмірах на вказану суму.

За такі свої умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 3 ст. 190 КК України.

В подальшому, 07.09.2016 року точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 висловила чергове прохання щодо отримання від ОСОБА_31 грошових коштів у сумі 3100 доларів США, необхідність у яких вона мотивувала терміновою потребою в поверненні комусь боргу.

Тоді ж, 07.09.2016 року точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території речового ринку «Ранковий», що по вул. Геологів, 13/1, м. Хмельницькому, будучи знайомою із ОСОБА_33 , користуючись довготривалими довірливими відносинами з останнім, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_31 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника та підприємця, під приводом позички грошових коштів для повернення боргу перед іншою особою, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_31 в розмірі 3100 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 83230 гривень 23 копійки, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки, чим завдала ОСОБА_32 значної матеріальної шкоди на вказану суму.

За своїми умисні дії , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди вчиненому повторно, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_9 , після навчання в Одеському Державному медичному Університеті, у 2000 році проходила інтернатуру у Хмельницькому міському пренатальному центрі, що по вул. Хотовицького, 6, м. Хмельницький, під час чого познайомилась із ОСОБА_15 , котра також проходила інтернатуру у вказаній медичній установі.

В подальшому, після знайомства, між ОСОБА_9 та ОСОБА_15 склались дружні та довірливі відносини і вони продовжили спілкуватись між собою після закінчення системи первинного підвищення кваліфікації випускників вищих навчальних медичних закладів, у зв`язку із чим у ОСОБА_15 склалось стійке враження про ОСОБА_9 , як про добропорядну, чесну та відповідальну людину.

Будучи обізнаною про власний образ успішної та добропорядної людини, що склався у ОСОБА_15 впродовж тривалого часу спілкування та маючи на меті скористатись довірливими відносинами із нею, влітку 2016 року в ОСОБА_9 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами останньої.

З метою реалізації зазначеного умислу, 14.07.2016 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , зустрівши ОСОБА_15 на місці її роботи в Хмельницькій обласній лікарні, що по вул. Пілотській, 1, м. Хмельницький, будучи знайомою із потерпілою на протязі останніх 16-ти років, користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_15 , користуючись створеним образом добропорядної людини і успішного, платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання для закупівлі партії побутової та комп`ютерної техніки, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_15 в розмірі 15000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 372 319 грн. 50 коп., котрі потерпіла передала особисто в руки ОСОБА_9 .. В подальшому, наприкінці липня 2016 року, з метою підтримання власного образу платоспроможного позичальника та підтримання довірливих відносин із ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , за вимогою потерпілої, частково повернула отримані грошові кошти у сумі 2000 доларів США.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди у великих розмірах на загальну суму 13000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 322676 гривень 72 копійки.

За такі умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає відповідальності за ч. 3 ст. 190 КК України.

Після цього, відновивши довірливі відносини із ОСОБА_15 , 14.08.2016 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 висловила чергове прохання щодо отримання від неї грошових коштів у сумі 15000 доларів США в борг, необхідність у яких вона мотивувала надуманим приводом закупівлі партії диванів, на що потерпіла погодилась через наполегливість ОСОБА_9 , не усвідомлюючи дійсність намірів останньої та15.08.2016 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території Хмельницької обласної лікарні, що по вул. Пілотській, 1, м. Хмельницький, будучи знайомою із потерпілою на протязі тривалого часу, користуючись довготривалими довірливими відносинами із нею, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_15 , користуючись створеним образом добропорядної людини і платоспроможного позичальника, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання для закупівлі партії диванів, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_15 в розмірі 15000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 375662 гривні 96 копійок, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки, чим завдала ОСОБА_15 матеріальної шкоди у великих розмірах на вказану суму.

За свої умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 3 ст. 190 КК України.

В подальшому, 26.08.2016, близько 14:00 години ОСОБА_9 , перебуваючи на території Хмельницької обласної лікарні, що по вул. Пілотській, 1, м. Хмельницький, висловила чергове прохання щодо отримання від ОСОБА_15 грошових коштів у сумі 20000 доларів США в борг, необхідність у яких вона мотивувала бажанням їх використання під час здійснення валютних операцій для отримання прибутку, на що потерпіла погодилась через наполегливість ОСОБА_9 , не усвідомлюючи дійсність намірів останньої і 26.08.2016 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою свого проживання, що по АДРЕСА_2 , будучи знайомою із потерпілою, користуючись довготривалими довірливими відносинами із нею, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_15 , користуючись створеним образом добропорядної людини і платоспроможного позичальника, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання для здійснення валютних операцій, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_15 в розмірі 20000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 506584 гривні 30 копійок, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки, чим завдала ОСОБА_15 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

За такі умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 слід притягнути до відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 190 КК України.

В подальшому, потерпіла ОСОБА_15 почала систематично висловлювати ОСОБА_9 вимоги про повернення грошових коштів, проте остання переносила кінцеву дату повернення боргу, мотивуючи це бажанням черговий раз використати активи ОСОБА_15 за для отримання прибутку.

03.09.2016 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , висловила чергове прохання щодо отримання від ОСОБА_15 грошових коштів у сумі 18000 доларів США в борг, необхідність у яких вона мотивувала бажанням їх використання під час здійснення валютних операцій для отримання прибутку, але ОСОБА_9 демонструючи власний достаток, як гарантію виконання взятих на себе майнових зобов`язань, переконала ОСОБА_15 у відсутності ризиків надання їй чергової позики.

Після цього, 03.09.2016 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території Хмельницької обласної лікарні, що по вул. Пілотській, 1, м. Хмельницький, будучи знайомою із потерпілою, користуючись довготривалими довірливими відносинами із нею, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_15 , користуючись створеним образом добропорядної людини і платоспроможного позичальника, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання для здійснення валютних операцій, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_15 в розмірі 1000 євро, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 29666 гривень 12 копійок та 500 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 13307 гривень 97 копійок, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від ОСОБА_15 , чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму 42974 гривні 09 копійок.

За такі умисні дії, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_9 слід притягнути до відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України.

Так, на початку липня 2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , будучи відрекомендованою ОСОБА_15 її товаришу ОСОБА_13 , як платоспроможний позичальник із належними достатками, 14.07.2016 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , використовуючи довірливі відносини із ОСОБА_15 , висловила через неї прохання ОСОБА_13 у надані позички на закупівлю певної партії товару. Зважаючи на справлене вище позитивне враження та довірливі відносини між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , 14.07.2016 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_13 , під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_13 у великих розмірах в сумі 15000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 372319 гривень 29 копійок, котрі останній передав особисто в руки ОСОБА_9 за рекомендацією ОСОБА_15 , перебуваючи на стоянці для автомобільного транспорту кафе «Мрія», що по вул. Кам`янецькій, 82, м. Хмельницький.

За умисні дії. які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 слід притягнути до відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 190 КК України.

В подальшому, приблизно 21.07.2016 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено потерпілий ОСОБА_13 почав висловлювати ОСОБА_9 вимоги про повернення грошових коштів, остання з метою побудови довірливих відносин та створення образу платоспроможного позичальника перед ОСОБА_13 , ОСОБА_9 не заперечувала проти повернення боргу та призначила останньому особисту зустріч неподалік Хмельницької міської першої аптеки, що по вул. Кам`янецькій, 38, м. Хмельницький.

Приблизно 21.07.2016, о 11:00 годині, зустрівшись із ОСОБА_13 у вказаному вище місці, ОСОБА_9 переслідуючи зазначену раніше мету, за для вчинення психологічного впливу на потерпілого та переконання останнього у відсутності будь-яких ризиків наданняїй у позичку великих сум грошових коштів, продемонструвала ОСОБА_13 начеб то його гроші у сумі 15000 доларів США та висловила прохання щодо продовження терміну користування даними активами потерпілого, на що він погодився. Окрім цього, ОСОБА_9 розуміючи, що ОСОБА_35 їй довіряє, висловила прохання щодо надання ще 20000 доларів США у борг, на що потерпілий також погодився. Тоді ж, приблизно 21.07.2016, о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік Хмельницької міської першої аптеки, що по вул. Кам`янецькій, 38, м. Хмельницький, будучи знайомою із потерпілим та справивши на нього позитивне враження платоспроможного позичальника, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_13 , користуючись створеним образом добропорядної людини і платоспроможного позичальника, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання для здійснення закупівлі чергової партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_13 в розмірі 20000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 496231 гривня 92 копійки, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілого ОСОБА_13 , чим завдала йому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

Після цього, на протязі наступних декількох днів потерпілий ОСОБА_13 почав висловлювати ОСОБА_9 вимоги про повернення грошових коштів, тому, з метою подальшого вчинення кримінальних правопорушень відносно даного потерпілого, а також за для підтримання довірливих відносин та образу платоспроможного позичальника перед ОСОБА_13 , ОСОБА_9 не заперечувала проти повернення боргу, проте відстрочила дату такого повернення, продемонструвавши ОСОБА_13 начеб то частину закупленого за його грошові кошти товару.

В подальшому, відновивши довірливі відносини із ОСОБА_13 , наприкінці липня 2016 року ОСОБА_9 висловила чергове прохання щодо отримання від нього грошових коштів у сумі 28000 доларів США в борг, необхідність у яких вона мотивувала надуманим приводом закупівлі чергової партії товару, на що потерпілий погодився, вважаючи ОСОБА_9 платоспроможним позичальником та довіряючи їй, не усвідомлюючи дійсність намірів останньої.

Після цього, наприкінці липня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_36 , перебуваючи на стоянці автомобілів, що неподалік ТЦ «Дитячий світ», по вул. Проскурівській, 4/3, м. Хмельницький, будучи знайомою із потерпілим та справивши на нього враження платоспроможного позичальника, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_13 , під надуманим приводом позички грошових коштів на використання для здійснення закупівлі чергової партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_13 в сумі 28000 доларів США, котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 .. При цьому враховуючи необхідність підтримання власного образу платоспроможного позичальника та підтримання довірливих відносин із ОСОБА_13 , на початку серпня 2016 року ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_5 , частково повернула отримані грошові кошти в сумі 10000 доларів США..

Таким чином, наприкінці липня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено умисними діями ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_13 завдано матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 18000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 446367 гривень 67 копійок.

За свої умисні дїї, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 слід притягнути до відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 190 КК України.

Після цього, на протязі наступних декількох днів потерпілий ОСОБА_13 почав висловлювати ОСОБА_9 вимоги про повернення грошових коштів проте остання відмовляла йому, мотивуючи це нестабільною ситуацію на валютному ринку. Натомість, не повертаючи ОСОБА_13 отриманих раніше грошових коштів, ОСОБА_9 висловила чергове прохання щодо отримання від нього грошових коштів у сумі 20000 доларів США в борг, необхідність у яких вона мотивувала надуманим приводом обміну валюти за вигідним курсом, на що потерпілий погодився, вважаючи ОСОБА_9 платоспроможним позичальником та довіряючи їй, не усвідомлюючи дійсність намірів останньої.

В середині серпня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_5 , будучи знайомою із потерпілим та справивши на нього враження платоспроможного позичальника, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_13 , користуючись створеним образом добропорядної людини і успішного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів для здійснення обміну валют за вигідним курсом, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_13 , в розмірі 20000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 500883 гривні 94 копійки, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілого ОСОБА_13 , чим завдала йому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

В подальшому, в середині серпня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи в офісі будівельної компанії «Авіла», що в ТЦ «Проспект», по вул. Пр. Миру, 72/5, м. Хмельницький, будучи знайомою із потерпілим та справивши на нього враження платоспроможного позичальника, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_13 , користуючись створеним образом добропорядної людини і успішного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання для здійснення обміну валют за вигідним курсом, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_13 , в розмірі 13000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 325574 гривні 56 копійок, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілого ОСОБА_13 , чим завдала йому матеріальної шкоди у великих розмірах на вказану суму.

За умисні дії, що виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 слід притягнути до відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_9 , під час навчання в Одеському Державному медичному Університеті, у 1997 році познайомилась із ОСОБА_18 і під час спілкування між ними склались дружні та довірливі відносини, а тому вони продовжили спілкуватись і після того, як роз`їхались по різним містам України, у зв`язку із чим у ОСОБА_18 склалось стійке враження про ОСОБА_9 , як про добропорядну, чесну та відповідальну людину.

На початку серпня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 зателефонувала до ОСОБА_18 та висловила прохання щодо отримання від нього грошових коштів у сумі 100000 доларів США в борг, необхідність у яких вона мотивувала серйозним онкологічним захворюванням свого чоловіка ОСОБА_37 та терміновою необхідністю проведення лікування у Ізраїлі, що насправді не відповідало дійсності.

ОСОБА_18 пообіцяв допомогти ОСОБА_9 у матеріальному плані та надати їй кошти, отримавши позитивну відповідь, ОСОБА_9 почала систематично телефонувати ОСОБА_18 та маніпулюючи співчуттям останнього, наголошуючи на терміновій необхідності проведення лікування, змусила його до остаточного прийняття рішення щодо надання грошей в борг.

В подальшому, у першій половині серпня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено після того як ОСОБА_18 повідомив ОСОБА_9 про готовність надання грошей у борг, остання приїхала у м. Херсон, де, перебуваючи на території Центрального автовокзалу м. Херсон, що по вул. Будьонного,1, будучи знайомою із потерпілим користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_18 , користуючись створеним образом добропорядної людини і платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на лікування чоловіка ОСОБА_37 від онкологічного захворювання, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_18 в розмірі 100000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 2480910 грн. ОСОБА_38 отримала особисто в руки від потерпілого ОСОБА_18 , чим завдала йому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

Після цього, ОСОБА_9 , не маючи на меті повертати грошові кошти ОСОБА_18 , для збереження довірливих відносин і подальшого вчинення кримінальних правопорушень відносно нього, гарантувала потерпілому повернення боргу майном, котрим насправді ніколи не володіла, а саме автомобілем марки «BMW» та фабрикою із пошиття постільної білизни, розташованої у м. Хмельницький.

Повідомляючи неправдиві відомості, ОСОБА_9 переконала ОСОБА_18 у відсутності ризиків щодо невиконання нею боргових зобов`язань, після чого в середині серпня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено висловила чергове прохання щодо отримання від потерпілого грошових коштів у сумі 100000 доларів, необхідність у яких вона мотивувала потребою у продовженні лікування чоловіка від онкологічного захворювання.

В подальшому, у середині серпня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, після того як ОСОБА_18 повідомив ОСОБА_9 про готовність надання чергової суми грошей у борг, ОСОБА_9 зустрілася із ОСОБА_39 на одній із заправок у м. Миколаєві Миколаївської області та користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_18 , користуючись створеним образом добропорядної людини і платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на лікування чоловіка ОСОБА_37 від онкологічного захворювання, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_18 в розмірі 100000 доларів, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 2504420 грн. котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 , чим остання завдала ОСОБА_18 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

Після цього, ОСОБА_9 , не маючи на меті повертати грошові кошти ОСОБА_18 , для збереження довірливих відносин і подальшого вчинення кримінальних правопорушень відносно нього, гарантувала потерпілому повернення боргу майном, котрим насправді ніколи не володіла.

Повідомляючи неправдиві відомості, ОСОБА_9 переконала ОСОБА_18 у відсутності ризиків щодо невиконання нею боргових зобов`язань, після чого в другій половину серпня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено висловила чергове прохання щодо отримання від потерпілого грошових коштів у сумі 100000 доларів, необхідність у яких вона мотивувала потребою у продовженні лікування чоловіка від онкологічного захворювання.

У другій половині серпня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, після того як ОСОБА_18 повідомив ОСОБА_36 про готовність надання чергової суми грошей у борг, остання висловила прохання щодо його приїзду у м. Хмельницький для зустрічі, де, після приїзду останнього, перебуваючи за адресою свого проживання, що по АДРЕСА_2 , будучи знайомою із потерпілим, користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_18 , користуючись створеним образом добропорядної людини і платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на лікування чоловіка ОСОБА_37 від онкологічного захворювання, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_18 в розмірі 100000 доларів, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 2530550 грн. котрі потерпілий передав особисто в руки ОСОБА_9 , на території готелю « Собкофф », яки розташований за адресою: вул. Прибузька,15/1 у м. Хмельницькому , чим остання завдала ОСОБА_18 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_9 , під час навчання в Одеському Державному медичному Університеті, у 1997 році, познайомилась із ОСОБА_17 , і під час спілкування між ними склались дружні та довірливі відносини, тому вони продовжили спілкуватись і після закінчення навчального процесу.

На початку серпня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , зателефонувала до ОСОБА_17 висловивши прохання щодо отримання грошових коштів у сумі 20000 доларів США в борг, необхідність у яких вона мотивувала серйозним онкологічним захворюванням свого чоловіка ОСОБА_37 та терміновою необхідністю проведення лікування у Ізраїлі, що насправді не відповідало дійсності. Отримавши позитивну відповідь ОСОБА_9 почала систематично телефонувати ОСОБА_17 та маніпулюючи співчуттям останньої, наголошуючи на терміновій необхідності проведення лікування, і 10 серпня 2016 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено після того як ОСОБА_40 повідомила ОСОБА_36 про готовність надання грошей у борг, остання, перебуваючи у м. Хмельницький та будучи знайомою із потерпілою, користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_17 , користуючись створеним образом добропорядної людини і успішного, платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на лікування чоловіка ОСОБА_37 від онкологічного захворювання, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_17 в розмірі 421800 гривень, котрі потерпіла, перебуваючи у відділеннях ПАТ КБ «Приватбанк», що по проспекту Ушакова, 43 та по вул. Суворова, 34, м. Херсон, за проханням ОСОБА_9 перерахувала на її картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , чим завдала ОСОБА_17 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім цього, вчиняючи шахрайські дії відносно ОСОБА_17 , користуючись довготривалими та на той час довірливими відносинами із останньою, а також власним авторитетом успішного, платоспроможного підприємця, ОСОБА_9 на початку серпня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , будучи раніше відрекомендованою ОСОБА_17 та ОСОБА_18 їхньому родичу ОСОБА_16 , як платоспроможний позичальник із належними достатками, а також познайомившись із ним особисто під час вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_18 на території Центрального автовокзалу м. Херсон, що по вул. Будьонного, 1, вирішила також заволодіти грошовими коштами ОСОБА_16 , користуючись справленим позитивним враженням та вже висловленим надуманим приводом.

Так, ОСОБА_9 , за для побудови довірливих відносин гарантувала ОСОБА_16 , повернення майбутнього боргу майном, котрим насправді ніколи не володіла, а саме автомобілем марки «BMW» та фабрикою із пошиття постільної білизни, розташованої у м. Хмельницький.

Повідомляючи неправдиві відомості, ОСОБА_9 переконала ОСОБА_16 у відсутності ризиків щодо невиконання нею боргових зобов`язань, після чого в середині серпня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено висловила прохання щодо отримання від потерпілого грошових коштів у сумі 20000 доларів США, необхідність у яких вона мотивувала потребою у лікування чоловіка від онкологічного захворювання. В подальшому, у середині серпня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено після того як ОСОБА_16 повідомив ОСОБА_9 про готовність надання грошей у борг,остання висловила прохання щодо його приїзду у м. Хмельницький для зустрічі, де, після приїзду потерпілого, перебуваючи за адресою вул. Прибузька, 15/1 у м. Хмельницькому на території готелю «Собкофф» будучи знайомою із ОСОБА_16 , користуючись довірливими відносинами із ним, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_16 , користуючись створеним образом добропорядної людини і платоспроможного позичальника, під надуманим приводом позички грошових коштів на лікування чоловіка ОСОБА_37 від онкологічного захворювання, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_16 в розмірі 20000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 500883 гривні 94 копійки, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілого ОСОБА_16 , чим завдала йому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, в першій половині липня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 зустрівши свого знайомого ОСОБА_41 неподалік ТЦ «Оазис», що по вул. С. Бандери, 2А, м. Хмельницький, висловила йому прохання щодо отримання грошових коштів у сумі 20000 доларів США в борг, необхідність у яких вона мотивувала надуманим приводом закупівлі партії товару, на що потерпілий погодився, вважаючи ОСОБА_9 добропорядною людиною та довіряючи їй, не усвідомлюючи дійсність намірів останньої.

Після цього, в середині липня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою власного проживання, що по АДРЕСА_2 , будучи знайомою із ОСОБА_42 та перебуваючи із ним у родинних зв`язках, користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_41 , користуючись створеним образом платоспроможного та успішного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання під час провадження власної підприємницької та господарської діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_41 в розмірі 20000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 496316 гривні котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілого ОСОБА_41 , чим завдала йому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

На початку березня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території ринку«Ранковий», що по АДРЕСА_7 , будучи знайомою із ОСОБА_43 на протязі останніх 2-х років, користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_43 , користуючись створеним образом добропорядного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_43 в розмірі 7000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 189663 гривні 61 копійка, котрі потерпіла передала особисто в руки ОСОБА_9 .

В подальшому, на початку квітня 2016 року, з метою підтримання довірливих відносин із ОСОБА_43 та збереження власного образу платоспроможного позичальника та підприємця, використовуючи кошти котрі підозрювана отримала, ОСОБА_9 повернула потерпілій частину раніше отриманих грошових коштів, а саме 10000 гривень.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілій ОСОБА_43 матеріальної шкоди у великих розмірах на загальну суму 179663 гривні 61 копійка.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Після цього, на початку липня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено підтримуючи довірливі відносини із ОСОБА_43 та своєю поведінкою переконавши останню у відсутності будь-яких ризиків під час надання їй у борг великих сум грошових коштів, ОСОБА_9 , перебуваючи у офісному приміщенні, що по АДРЕСА_8 , користуючись довготривалими добропорядними відносинами із потерпілою, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_43 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника і підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю чергової партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_43 в розмірі 4900 євро, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу НБУ становить 137410 гривень 61 копійка, 385 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу НБУ становить 9554 грн. 83 копійок та 10000 гривень, котрі потерпіла передала особисто в руки ОСОБА_9 .

В подальшому, на початку липня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено з метою підтримання довірливих відносин із ОСОБА_43 та збереження власного образу платоспроможного позичальника та підприємця, використовуючи котрі підозрювана отримала гроші, ОСОБА_9 повернула потерпілій частину раніше отриманих грошових коштів, а саме 20000 гривень.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілій ОСОБА_43 матеріальної шкоди у великих розмірах на загальну суму 285312 гривні 49 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

В подальшому, в середині липня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено підтримавши довірливі відносини із ОСОБА_43 та своєю поведінкою переконавши останню у відсутності будь-яких ризиків під час надання їй у борг великих сум грошових коштів, ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_9 , користуючись довготривалими добропорядними відносинами із потерпілою, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_43 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника і підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії ікри, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_43 в розмірі 2000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу НБУ становить 49596 гривень котрі потерпіла ОСОБА_44 передала водію ОСОБА_9 - ОСОБА_45 .

Окрім цього, в серединілипня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено підтримавши довірливі відносини із ОСОБА_43 та своєю поведінкою переконавши останню у відсутності будь-яких ризиків під час надання їй у борг великих сум грошових коштів, ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_9 , користуючись довготривалими добропорядними відносинами із потерпілою, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_43 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника і підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії ікри, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_43 в розмірі 1000 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу НБУ становить 24798 гривень котрі потерпіла ОСОБА_44 передала водію ОСОБА_9 - ОСОБА_45 .

В подальшому, наприкінці липня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено підтримавши довірливі відносини із ОСОБА_43 та своєю поведінкою переконавши останню у відсутності будь-яких ризиків під час надання їй у борг великих сум грошових коштів, ОСОБА_9 , перебуваючи на речовому ринку по вул. Львівське шосе у м. Хмельницькому неподалік будинку №6/2, що по вул. Кармелюка, м. Хмельницький, користуючись довготривалими добропорядними відносинами із потерпілою, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_43 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника і підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії ікри, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_43 в розмірі 1900 доларів США, що в перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу НБУ становить 47116 гривень 59 копійок, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілої ОСОБА_43 , чим завдала їй матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

На початку березня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою проживання ОСОБА_46 , що по АДРЕСА_10 , будучи знайомою із потерпілою, користуючись довірливими відносинами із нею, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_46 , користуючись створеним образом добропорядного і платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії товару, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_46 в розмірі 10000 доларів США, котрі потерпіла передала особисто в руки ОСОБА_9 ..

В подальшому, потерпіла ОСОБА_46 почала систематично пред`являти вимоги щодо повернення боргу, а тому, в період часу з квітня по липень 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено з метою підтримання довірливих відносин із ОСОБА_46 та збереження власного образу платоспроможного позичальника та підприємця, використовуючи котрі підозрювана отримала гроші, ОСОБА_9 повернула потерпілій частину отриманих раніше грошових коштів, а саме 8500 доларів США.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілій ОСОБА_46 матеріальної шкоди у розмірі 1500 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 40642 гривні 20 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Окрім цього, повертаючи грошові кошти в рахунок попереднього боргу та таким чином підтримуючи довірливі відносини із ОСОБА_46 і переконуючи своєю поведінкою останню у відсутності будь-яких ризиків під час надання їй у борг великих сум грошових коштів, ОСОБА_9 , паралельно вчиняла відносно неї аналогічні шахрайські дії.

Так, на початку квітня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 перебуваючи за адресою проживання ОСОБА_46 , що по АДРЕСА_10 , будучи знайомою із потерпілою ОСОБА_46 , користуючись довірливими відносинами із нею, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_46 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника та підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання під час закупівлі партії телевізорів, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_46 в розмірі 4000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 104872 гривні 86 копійок, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілої ОСОБА_46 , чим завдала їй значної матеріальної шкоди на вказану суму.

Окрім цього, наприкінці квітня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 перебуваючи на території ринку «Ранковий», що по вул. Геологів, 13/1, м. Хмельницький, будучи знайомою із потерпілою ОСОБА_46 , користуючись довірливими відносинами із нею, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_46 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника та підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання під час закупівлі партії телевізорів, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_46 в розмірі 100000 гривень, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілої ОСОБА_46 , чим завдала їй значної матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Окрім цього, в першій половині червня 2016 року точної дати тачасу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 перебуваючи по вул. Костюшка, м. Хмельницький, будучи знайомою із потерпілою ОСОБА_46 , користуючись довірливими відносинами із нею, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_46 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника та підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на використання під час закупівлі партії диванів, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_46 в розмірі 7500 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 186862 гривні 09 копійок, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілої ОСОБА_46 , чим завдала їй матеріальної шкоди у великих розмірах на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

В середині липня 2015 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території речового ринку, що по вул. Львівське шосе, м. Хмельницький, будучи знайомою із ОСОБА_47 , користуючись довірливими відносинами із нею, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_48 , користуючись створеним образом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом обміну валют за вигідним курсом, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_48 в розмірі 80000 гривень, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілої ОСОБА_48 , чим завдала їй значної матеріальної шкоди на вказану суму.

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 , перебуваючи на території м. Хмельницький, в період часу з 25.07.2015 по 10.01.2016, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено будучи знайомою із ОСОБА_49 , користуючись довірливими відносинами із нею, діючи з прямим умислом, спрямованим на заволодіння її майном у великих розмірах, шляхом зловживання довірою ОСОБА_48 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника і підприємця, під надуманим приводом обміну валют за вигідним курсом, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_48 , котрі остання неодноразово перераховувала на картки, вказані ОСОБА_9 , а саме: 25.07.2015, перебуваючи в відділення банку А-БАНК, що по вул. С. Петлюри, 11, м. Рівне, ОСОБА_50 перерахувала 107000 гривень, 30.07.2015 о 12:11 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Грушевського, 28, м. Костопіль, вона перерахувала 9930 гривень 10 копійок, 07.08.2015 о 10:03 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Руданського, 5, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 07.08.2015 о 10:12 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Руданського, 5, м. Костопіль, вона перерахувала 13970 гривень, 15.08.2015 о 11:29 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Руданського, 5, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 15.08.2015 о 11:32 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Руданського, 5, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 15.08.2015 о 11:36 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Руданського, 5, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 14.09.2015 о 19:21 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Руданського, 5, м. Котопіль, вона перерахувала 14295 гривень 16 копійок, 29.09.2015 о 08:12 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. В. Стуса, 54/3, м. Костопіль, вона перерахувала 12065 гривень 37 копійок, 04.10.2015 о 14:59 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. В. Стуса, 54/3, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 04.10.2015 о 15:01 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. В. Стуса, 54/3, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 04.10.2015 о 15:07 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. В. Стуса, 54/3, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 04.10.2015 о 15:09 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. В. Стуса, 54/3, м. Хмельницький, вона перерахувала 983 гривень 06 копійок, 10.10.2015 о 13:18 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Руданського, 5, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 10.10.2015 о 13:24 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Руданського, 5, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 10.10.2015 о 13:31 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Руданського, 5, м. Костопіль, вона перерахувала 1002 гривні 96 копійок, 11.12.2015 о 14:08 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. В. Стуса, 54/3, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 11.12.2015 о 14:13 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. В. Стуса, 54/3, м. Костопіль, вона перерахувала 8888 гривень 33 копійки, 10.01.2016 о 13:56 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. В. Стуса, 54/3, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 10.01.2016 о 14:02 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. В. Стуса, 54/3, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 10.01.2016 о 14:09 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. В. Стуса, 54/3, м. Костопіль, вона перерахувала 9980 гривень, 10.01.2016 о 14:16 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. В. Стуса, 54/3, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок. Дані перекази здійснювались на картковий рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_37 № НОМЕР_3 . Окрім цього, за проханням ОСОБА_9 ОСОБА_50 перераховувала власні грошові кошти на рахунок НОМЕР_4 , а саме: 22.12.2015 о 08:26 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Грушевського, 27, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 22.12.2015 о 08:19 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Грушевського, 27, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 22.12.2015 о 08:21 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Грушевського, 27, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 22.12.2015 о 08:23 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Грушевського, 27, м. Костопіль, вона перерахувала 14895 гривень 15 копійок, 22.12.2015 о 08:36 годині, за допомогою терміналу «Приватбанку», що по вул. Грушевського, 27, м. Костопіль, вона перерахувала 14448 гривень 39 копійок.

В подальшому, після висловлення потерпілою ОСОБА_51 вимог щодо повернення грошових коштів, ОСОБА_9 , в період часу з середини січня 2016 року по середину квітня 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено з метою підтримання довірливих відносин із потерпілою та збереження власного образу платоспроможного позичальника та підприємця, використовуючи котрі підозрювана отримала гроші, ОСОБА_9 повернула потерпілій частину отриманих грошових коштів, а саме 10000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 256476 гривень 40 копійок.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілій ОСОБА_52 матеріальної шкоди у великих розмірах на загальну суму 189304 гривні 52 копійки.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Після цього, частково відновивши довіру потерпілої поверненням грошових коштів та переконавши її у відсутності ризиків щодо невиконання нею боргових зобов`язань, ОСОБА_9 продовжила вчиняти відносно ОСОБА_48 шахрайські дії.

Так, 23.08.2016, після того як ОСОБА_50 повідомила ОСОБА_9 про готовність надання грошей у борг, остання, будучи знайомою із потерпілою користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_48 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника, під надуманим приводом позички грошових коштів на закупівлю партії пральних машин, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_48 у великих розмірах в сумі 8000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 202329 гривень 29 копійок, котрі 23.08.2016, близько 22:00 години, потерпіла, за проханням ОСОБА_9 , передала ОСОБА_11 перебуваючи по вул. П. Орлика, м. Костопіль, Рівненської області.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

В середині червня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою проживання ОСОБА_14 , що по АДРЕСА_10 , будучи знайомою із останньою, користуючись побудованими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_14 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника, під приводом позички грошових коштів на розвиток власної підприємницької та господарської діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_14 в розмірі 10000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 249149 гривень 45 копійок, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки.

В подальшому, після пред`явлення потерпілою вимог щодо повернення боргу, з метою підтримання довірливих відносин із ОСОБА_14 та збереження власного образу платоспроможного позичальника та підприємця, використовуючи котрі підозрювана отримала гроші, 08.08.2016 ОСОБА_9 повернула потерпілій у якості винагороди частину отриманих грошових коштів, а саме 12700 гривень.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди у великих розмірах на загальну суму 236449 гривень 45 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Після цього, відновивши довіру потерпілої поверненням грошових коштів та переконавши її у відсутності ризиків щодо невиконання нею боргових зобов`язань, ОСОБА_9 продовжила вчиняти відносно ОСОБА_14 шахрайські дії.

Так, 24.08.2016 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , через спільних знайомих висловила прохання щодо отримання від потерпілої грошових коштів у сумі 6000 доларів США в борг, необхідність у яких вона мотивувала необхідністю використання у свої підприємницькій та господарській діяльності для розмитнення товару, на що потерпіла погодилась, вважаючи ОСОБА_9 платоспроможним позичальником та довіряючи їй, не усвідомлюючи дійсність намірів останньої. Тому, 24.08.2016 очного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою проживання ОСОБА_14 , що по АДРЕСА_10 , будучи знайомою із потерпілою, користуючись побудованими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_14 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника, під приводом позички грошових коштів на розвиток власної підприємницької та господарської діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_14 в розмірі 6000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 151746 гривень 97 копійок, чим завдала потерпілій значної матеріальної шкоди на вказану суму, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди та вчинено повторно, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

В середині липня 2016 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи на території ринку «Ранковий», що по вул. Геологів, 13/1, м. Хмельницький,будучи знайомою із ОСОБА_53 , користуючись довірливими відносинами із нею, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_54 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника і підприємця, під приводом отримання позички на розвиток власної підприємницької та господарської діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_54 в розмірі 55000 гривень, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілої ОСОБА_54 , чим завдала їй матеріальної шкоди на вказану суму.

В подальшому, ОСОБА_9 повернула потерпілій ОСОБА_55 борг у розмірі 8000 грн.

Таким чином, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілій ОСОБА_55 матеріальної шкоди у великих розмірах на загальну суму 47000 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

04.09.2016, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою проживання ОСОБА_56 , що по АДРЕСА_11 , будучи знайомою із потерпілою, користуючись побудованими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_56 , користуючись створеним образом добропорядної людини та платоспроможного підприємця, під приводом позички грошових коштів на розвиток власної підприємницької та господарської діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_56 в розмірі 30000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 798478 гривень 02 копійки, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілої ОСОБА_56 , чим завдала їй матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

07.09.2016, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_9 , перебуваючи в автомобілі ОСОБА_57 , котрий був припаркований неподалік будинку №11 по вул. Трудовій у м. Хмельницький, будучи знайомою із потерпілим, користуючись побудованими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_57 , користуючись створеним образом платоспроможного позичальника та успішного підприємця, під приводом позички грошових коштів на розвиток власної підприємницької та господарської діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_57 в розмірі 22000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 590666 гривень 16 копійок, котрі ОСОБА_9 отримала особисто в руки від потерпілого ОСОБА_57 , чим завдала йому матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Окрім цього, починаючи з вересня місяця 2015 року точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено по 03.02.2016 точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи на території ринку «Ранковий», що по вул. Геологів, 13/1, м. Хмельницький, будучи знайомою із ОСОБА_58 на протязі останніх 15-ти років, користуючись довготривалими довірливими відносинами, діючи з прямим умислом шляхом зловживання довірою потерпілої, користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_59 , у розмірі 18267 доларів США та 265000 гривень, котрі потерпіла передала особисто в руки ОСОБА_9 ..

В подальшому, з метою підтримання довірливих відносин із ОСОБА_59 , та збереження власного образу платоспроможного підприємця, використовуючи котрі підозрювана отримала гроші, а також з метою подальшого отримання коштів у ОСОБА_59 , ОСОБА_9 , в період часу з 09.02.2016 по 22.04.2016, продовжуючи отримувати грошові кошти від потерпілої на загальну суму 3670 доларів США та 119700 гривень, паралельно повертала їй частину отриманих грошових коштів, загальною сумою 28125 доларів США.

Таким чином, в період часу з вересня місяця 2015 року по 22.04.2016, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 , завдала потерпілій ОСОБА_60 матеріальної шкоди у великих розмірах на загальну суму 236804 гривні 90 копійок.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, у великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України.

Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на заволодіння майном ОСОБА_59 , в період часу з травня 2016 року по 01.09.2016 ОСОБА_9 , перебуваючи на території ринку «Ранковий», що по вул. Геологів, 13/1, м. Хмельницький, користуючись довготривалими довірливими відносинами із потерпілою, діючи з прямим умислом на заволодіння її майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_59 , користуючись власним авторитетом платоспроможного підприємця, під надуманим приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_59 , у розмірі 200000 гривень, 17950 доларів США, та 2000 євро, котрі потерпіла передала особисто в руки ОСОБА_9 ..

В подальшому, з метою підтримання довірливих відносин із ОСОБА_59 , та збереження власного образу платоспроможного підприємця, використовуючи котрі підозрювана отримала гроші, а також з метою подальшого отримання коштів у ОСОБА_59 , ОСОБА_9 , в період часу з травня 2016 року по 01.09.2016, отримуючи гроші готівкою від потерпілої, паралельно повертала їй частину отриманих грошових коштів, у розмірі 30000 гривень, 8000 доларів США та 2000 євро.

Таким чином, в період часу з травня 2016 року по 01.09.2016, внаслідок своїх умисних дій ОСОБА_9 завдала потерпілій ОСОБА_60 матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 429508 гривень 44 копійки.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

А також, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на заволодіння майном ОСОБА_59 , 04.09.2016 ОСОБА_9 , перебуваючи у м. Хмельницький, користуючись довготривалими довірливими відносинами із потерпілою, діючи з прямим умислом, шляхом зловживання довірою ОСОБА_59 , користуючись створеним образом платоспроможного підприємця та позичальника, під приводом позички грошових коштів на провадження господарської та підприємницької діяльності, маючи на меті ще в момент заволодіння майном привласнити його, не виконуючи зобов`язання, умисно, повторно, з корисливих мотивів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_59 в розмірі 5000 доларів США, що у перерахунку у національну валюту у відповідності до курсу Національного банку України становить 133079 гривень 67 копійок, котрі за проханням ОСОБА_9 , близько 16:00 години 04.09.2016, потерпіла передала брату останньої - ОСОБА_34 на території ринку «Ранковий», що по АДРЕСА_7 , чим своїми діями ОСОБА_9 завдала потерпілій значної матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно в особливо великих розмірах, ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

По епізодам обвинувачення ОСОБА_9 , за ст. 190 ч.3,4 КК України щодо потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_61 , ОСОБА_12 обвинувачену було визнано невинуватою та виправдано за відсутністю події злочинів на підставі ст. 373, 284 ч.1 п.1 КПК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 просить вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області скасувати та виправдати ОСОБА_9 у всіх кримінальних правопорушеннях.

Вирок вважає незаконним, необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, винесений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Свої вимоги аргументує тим, що суд навмисно не взяв до уваги той факт, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 проводилось з метою прикриття кримінального правопорушення, вчиненого потерпілим ОСОБА_21 , який з організованою злочинною групою вчинив розбійний напад на сім`ю ОСОБА_9 в м. Вишневому, Київської області, в результаті чого ОСОБА_9 , її чоловіку та сину було нанесено тілесні ушкодження та в ОСОБА_9 викрадено сумку з грошовими коштами, документами на квартиру в м. Києві, паспорти та інші документи.

Захисник вказує, що судове засідання, призначене на 23.08.2022 року, на якому відбулось проголошення оскаржуваного вироку відбулось без присутності ОСОБА_9 та її захисників, чим було порушено право на захист обвинуваченої.

Узагальнені доводи апеляційної скарги обвинуваченої.

ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області скасувати та закрити кримінальне провадження щодо неї у зв`язку з відсутністю в її діях складу інкримінованих їй злочинів.

Вважає, що суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, належним чином не дослідив докази, що містяться в матеріалах справи та прийшов до помилкового висновку про наявність в її діях складу шахрайства.

Зазначає, що у ОСОБА_14 , ОСОБА_46 , ОСОБА_26 , ОСОБА_48 , ОСОБА_19 , ОСОБА_31 , ОСОБА_59 , ОСОБА_54 , ОСОБА_41 , ОСОБА_43 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_56 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 , ОСОБА_22 грошей у борг не брала, жодних боргових зобов`язань у неї перед цими особами не було, а тому свою вину по вказаним епізодам не визнає.

На думку ОСОБА_9 , обвинувачення по факту заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами у цих потерпілих ґрунтується лише на сумнівних показаннях самих потерпілих та їх заявах про ніби то вчинені нею злочини щодо них, а також показаннях свідків, які не були очевидцями подій. Інші, прямі докази, які б підтверджували її вину у вчиненні кримінального правопорушення в матеріалах справи відсутні. Апеляційні доводи ОСОБА_9 де вона заперечує отримання грошей від потерпілих, зводяться до обставин за яких вони познайомилися, спільно навчалися, займалися підприємницькою діяльністю, працювали поряд на ринку, перебували в господарчих правовідносинах між собою, спільно відпочивали, мали спільних знайомих та інтереси.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що у судовому засіданні потерпілі не змогли підтвердити свою матеріальну спроможність надавати кошти в борг саме у тих розмірах, які ніби то були їй передані. Зауважує, що більшість з потерпілих займалася підприємницькою діяльністю так як і вона сама, вони мали перед нею борги, отримували від неї товар, після її затримання та ув`язнення у 2016 році розкрадали її товар, тому вони мають причини та майновий інтерес обмовити її у вчиненні шахрайства.

Вказує, що перед ОСОБА_21 визнає свій борг у розмірі 23 тисячі доларів США, саме у розмірі тих коштів які вона дійсно отримала від ОСОБА_21 для закупівлі товару. Від свого боргу не відмовляється. Інших боргів перед ним немає. Зауважує, що ОСОБА_21 , вчиняв щодо неї та її чоловіка злочини, приписуючи їй не існуючі борги, відсотки за борги, які не обумовлені ніякими договорами. Вимагав від неї значних грошових сум, погрожував вбивством, заподіяв тілесні ушкодження її чоловіку. Через дії ОСОБА_21 , вона змушена була деякий час від нього переховуватися поза межами міста, та не мала змоги розрахуватися з ним та іншими кредиторами.

По епізоду ОСОБА_57 визнає, що разом зі своїм чоловіком брала у нього в борг кошти у розмірі 22 тисячі доларів США, про що її чоловік склав розписку. Гроші не встигла повернути, оскільки знаходиться під вартою. Від свого боргу перед ОСОБА_62 не відмовляється.

По епізоду потерпілого ОСОБА_13 вказує, що брала в останнього в борг 15 тисяч доларів США, про що була складена відповідна розписка. На вимогу ОСОБА_13 вона повернула йому 10 тисяч доларів США. Кошти в сумі 5 тисяч доларів США не встигла повернути, оскільки знаходиться під вартою. Борг в розмірі 5 тисяч доларів США визнає та від нього не відмовляється.

Зазначає, що перед ОСОБА_25 визнає свій борг у розмірі 80 тисяч доларів США та від нього не відмовляється. Кошти ОСОБА_25 не встигла повернути, оскільки знаходиться під вартою.

На думку ОСОБА_9 по епізодам заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_13 , ОСОБА_57 , ОСОБА_21 та ОСОБА_25 та інших потерпілих у її діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки неповернення (а також неповне чи несвоєчасне повернення) майна, внаслідок дій, що не залежали від волі особи, свідчить про відсутність умислу особи на заволодіння майном, а отже відсутність в її діях складу вказаного злочину. Звертає увагу суду на те, що вона частково повернула кошти потерпілим, що також свідчить про визнання нею боргових зобов`язань та відсутність у неї умислу в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою, посилається на те, що з деякими потерпілими у неї були цивільно - правові правовідносини, що виключають шахрайство як склад злочину у її діях.

Вважає, що протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2017 року щодо потерпілих ОСОБА_43 , ОСОБА_15 , ОСОБА_63 , та ОСОБА_19 є недопустимими доказами, оскільки вказані слідчі дії були проведені з порушенням вимог ст. 228 КПК України. Зокрема, протоколи не містять описів про зовнішній вигляд, прикмети або сукупність ознак, за якими свідок може впізнати особу; в описових частинах протоколів зазначений однаковий сукупний опис осіб; питання та відповіді свідка були надруковані до початку слідчої дії, тобто заздалегідь, на спеціально підготовлених бланках протоколів. Впізнання осіб проводилось за фотознімками, однак причин, за яких слідчі дії були проведені за відсутності вищевказаних осіб в протоколах не зазначено. Особи, що були зображені на фотознімках мали різкі відмінності за віком та зовнішністю, що є неприпустимим, оскільки відповідно до ст. 228 КПК України, вони не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі.

Зазначає, що протокол про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 20.12.2016 року також є недопустимим доказом, оскільки ухвали слідчого судді, а також постанова прокурора про контроль за вчиненням злочину не були відкриті стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, на стадії закінчення досудового розслідування під час надання доступу до матеріалів.

Протокол про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 20.12.2016 року складений о/у СКП Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_64 щодо ОСОБА_9 вважає недопустимим доказом, оскільки ухвали слідчого судді, постанова прокурора про контроль за вчиненням злочину не були відкриті стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України на стадії закінчення досудового розслідування в порядку передбаченому ст. 290 КПК України під час надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Посилається на висновки Великої палати Верховного Суду, викладені в постанові від 16.09.19 року у справі № 751/7557/15-к. Зауважує, що протокол про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 20.12.2016 року також не відповідає вимогам ст. 252, 104-107 КПК України, оскільки в ньому відсутні дані про технічні засоби фіксації та носії інформації, за допомогою яких проводились негласні слідчі розшукові дії та їхні технічні характеристики, а також відсутні дані про осіб, які проводили процесуальну дію та всіх осіб, які були присутні під час її проведення. Вказує, що в протоколі відсутні данні про осіб, які фактично проводили цю процесуальну дію та всіх осіб які були присутні під час її проведення, що перешкоджає перевірці законності проведених негласних (розшукових) дій та використанню їх результатів у доказуванні у відповідності до ст. 256 КПК України.

Карта пам`яті № 179 т від 01.12.2016 року, в порядку ст. 290 КПК України стороні захисту не відкривалась, що у відповідності до ч. 12 ст. 290 КПК України унеможливлює її використання як доказу. Інформація стосовно ОСОБА_9 , що містилася на цьому носії не була належним чином досліджена в суді через неналежну якість запису.

Протоколи огляду мобільних телефонів потерпілого ОСОБА_13 від 04.10.2016 року, потерпілого ОСОБА_43 від 12.09.16 року, свідка ОСОБА_65 , від 04.10.16 року, потерпілого ОСОБА_66 , від 23.10.16 року, потерпілої ОСОБА_15 від 04.10.16 року, складені слідчим СВ Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції в Хмельницькій області слідчим ОСОБА_67 є недопустимими доказами, оскільки в них не конкретизовано які технічні засоби були використані при проведенні слідчих дій, не вказано технічні характеристики таких технічних засобів, не зазначено їх серійні номери. Карти пам`яті, що містить фотознімки до протоколів огляду належним чином не упаковані, з метою надійного збереження, вважає це порушенням вимог ст.105-107 КПК України.

Зауважує, що при ознайомленні з матеріалами справи стороні захисту не було відкрито речові докази по даній справі, в тому числі і ці мобільні телефони свідків та потерпілих, що були оглянуті в результаті слідчої дії, що є порушенням вимог ст. 290 КПК України.

Захисник посилається на положення ст. 84,86 КПК України, порядок проведення експертизи у кримінальному провадженні, регламентований ст. 242 ч.1 КПК України, та вважає, що з урахуванням того, що речові докази, а саме мобільні телефони не були відкриті стороні захисту за результатами досудового розслідування з порушенням вимог ст. 290 ч.12 КПК України, відповідно є недопустимими доказами, то і проведені експертні дослідження та висновки експерта № 199П від 05.01.2017 року та № 202П від 11.01.2017 року слід вважати недопустимими доказами.

Вказує, що всупереч вимогам закону, суд першої інстанції у своєму вироку не обґрунтував розмір матеріальної та моральної шкоди, яка підлягає стягненню з неї на користь кожного потерпілого.

Вважає, що незважаючи на інші, більш м`які види покарань, передбачені санкцією ст. 190 ч.3,4 КК України та за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України суд першої інстанції призначив їй надто суворе покарання, при цьому не обґрунтував чому менш суворий вид покарання не буде достатнім для її виправлення, тобто діяв всупереч вимогами ст. 50, 65 КК України та практиці ЄСПЛ.

Вказує, що висунуте їй обвинувачення не було конкретним, не містило обставин, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування щодо неї, спрямований прокурором до суду не відповідав положенням ст. 291 КПК України, що в подальшому під час судового розгляду було підставою для зміни прокурором обвинувачення в суді в частині обставин, інкримінованих їх злочинів, сум якими вона нібито заволоділа в порядку ст. 338 КПК України. Вважає, що обвинувальний акт, затверджений прокурором щодо неї 08.02.17 року не містив всіх обставин, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України та мали бути встановлені слідством. Вважає, що за результатами слідства вона не була проінформована про підстави та характер обвинувачення, мотиви, які не були встановлені слідством. Стороною захисту були заявлені клопотання про повернення обвинувального акту прокурору на стадії попереднього судового розгляду з цих підстав, проте суд безпідставно відмовив захисту у цьому клопотанні та продовжив судовий розгляд, порушивши її право на захист. Вважає, що реєстр матеріалів досудового розслідування доданий до обвинувального акта також не відповідав положенням ст. 109 КПК України, оскільки 20.01.21 року обвинувачення, висунуте їй змінювалося прокурором, а додаткових доказів на підтвердження зміненого обвинувачення, прокурором суду не надавалося.

Зазначає, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.07.2019 року строк тримання під вартою їй було продовжено до 02.09.2019 року включно, а саме на 63 дні, що є порушенням вимог ст. 197 КПК України. При продовженні їй строку тримання під вартою, сторона обвинувачення не надала стороні захисту для ознайомлення клопотання про продовження строку запобіжного заходу, чим було порушено її право на захист.

На думку обвинуваченої, судом першої інстанції було порушено її право на захист, справедливий суд та неупереджений розгляд справи, оскільки в судовому засіданні, що відбулось 24.07.2017 року головуючий суддя ОСОБА_68 відмовив їй в праві заявити йому про відвід, що є суттєвим порушенням КПК України.

Зауважує, що суддями Хмельницького міськрайонного суду, що входили до складу колегії суддів ОСОБА_69 , та ОСОБА_70 була порушена таємниця нарадчої кімнати, оскільки у день проголошення вироку 23.08.22 року вони розглядали справи про адміністративні правопорушення.

Вважає, що було порушено її право на доступ до правосуддя та справедливий суд, оскільки проголошення вироку 23.08.2022 року відбулось без її участі та участі її захисників. В матеріалах справи наявна довідка з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», згідно з якої була відсутня вимога Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про доставку її до суду для участі в судовому засіданні 23.08.2022 року та проведення зазначеного засідання в режимі відеоконференції, що підтверджує ту обставину, що у судове засідання її не викликали, а оскаржуваний вирок проголосили у її відсутність. Посилається на відсутність в матеріалах провадження журналу судових засідань та запису фіксування судового засіданні технічними засобами 23.08.22 року, вказує на порушення ст. 107,108 КПК України щодо фіксації судового засідання технічними засобами. Вважає, що суд припустився істотних порушень вимог КПК України, що є порушенням її права на захист та підставою для скасування вироку згідно положень ст. 412,415 КПК України.

Вказує, що після виходу суддів до нарадчої кімнати 19.08.22 року, судді ОСОБА_68 та ОСОБА_71 порушили таємницю нарадчої кімнати, оскільки 23.08.22 року розглядали та приймали рішення в інших - адміністративних справах, про свідчать відомості з єдиного реєстру судових рішень, що є порушенням вимог ст. 371 ч.2, ст. 376 ч.1 КПК України, істотним порушенням кримінального процесуального закону та є підставою для скасування рішення.

Узагальнені доводи учасників апеляційного перегляду провадження.

Обвинувачена ОСОБА_9 та її захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційних скарг захисту у повному обсязі, просили вирок суду скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрити. Прокурор ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_72 , ОСОБА_6 заперечували проти апеляційних вимог захисту, вважали вирок суду законним та обґрунтованим. Потерпілі були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши доповідача, учасників апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченої та захисника задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Мотиви суду, що стали підставою для ухвалення судового рішення з посиланням на норми кримінального та процесуального закону.

Положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до вимог, встановлених ст. 370 КПК України, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 337 КПК визначені межі судового розгляду кримінального провадження, за якими судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Апеляційні доводи сторони захисту, де обвинувачена ОСОБА_9 , та захисник ОСОБА_8 наводять доводи протиправної діяльності ОСОБА_21 щодо ОСОБА_9 , вимагання у неї грошових коштів, застосування фізичного та психологічного насильства щодо неї та членів її родини, викрадення у обвинуваченої грошових коштів та документів на майно, апеляційний суд вважає такими, що не входять до складу обвинувачення, що розглядається судом у межах вимог ст. 337 КПК України, оскільки за вказаними обставинами обвинувачення ОСОБА_21 органами досудового розслідування не висувалося, відповідно наведені захистом обставини не являються предметом апеляційного перегляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 .

Колегія суддів вважає, що за наслідками судового розгляду судом було постановлено законне, обґрунтоване та мотивоване судове рішення з додержанням вимог ст. 370 КПК України, норм матеріального та процесуального права, постановлене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом у відповідності до ст. 94 КПК України з наведенням відповідних мотивів.

Згідно ст. 84 КПК України - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.85 КПК України - належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Апеляційні твердження ОСОБА_9 , спрямовані на спростування показів потерпілих, допитаних під час судового розгляду провадження, колегія суддів відкидає та виходить з того, що потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_46 , ОСОБА_26 , ОСОБА_50 , ОСОБА_19 , ОСОБА_30 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_43 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_76 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_27 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_77 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 були допитані в судовому засіданні безпосередньо судом з додержанням положень ст. 23 КПК України, підтвердили обставини заволодіння їх грошовими коштами шахрайським шляхом ОСОБА_9 за обставин, викладених в обвинуваченні, були попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. Отже, у суду нема підстав ставити під сумнів покази потерпілих, які були здобуті під час досудового розслідування та досліджені судом у порядку, передбаченому КПК України, за своїм змістом підтверджують обставини заволодіння грошовими коштами потерпілих ОСОБА_9 шахрайським шляхом, є належними та допустимими доказами згідно положень ст. 84,85 КПК України.

Покази потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , а також ОСОБА_22 об`єктивно підтверджуються розписками виданими ОСОБА_9 про отримання від потерпілих та від матері потерпілого ОСОБА_22 , ОСОБА_78 грошових коштів, які виходячи з висновку судової почеркознавчої експертизи № 199П від 05.01.17 року та № 202п від 11.01.17 року видані ОСОБА_9 (а/с - 270-287 т.2) Судова почеркознавча експертиза була призначена за постановою уповноваженого належним чином слідчого ОСОБА_79 27.12.16 року, судові експерти ОСОБА_80 та ОСОБА_81 були попереджені про кримінальну відповідальність за ст. 384,385 КК України, мають відповідну кваліфікацію експерта та стаж роботи, тому у суду нема підстав ставити під сумнів висновки проведених по справі судових почеркознавчих експертиз.

Апеляційні твердження обвинуваченої ОСОБА_9 де вона вважає недопустимими доказами висновки судових почеркознавчих експертиз № 199П від 05.01.17 року та № 202 п від 11.01.17 року, посилаючись на те, що у порушення вимог ст. 290 КПК України стороні захисту не відкривалися речові докази, мобільні телефон потерпілих з перепискою з ОСОБА_9 з приводу позики та повернення грошей, не стосуються висновків проведених по справі почеркознавчих експертиз, предметом дослідження яких були розписки ОСОБА_9 , а не мобільні телефони потерпілих.

Покази потерпілих ОСОБА_30 , ОСОБА_82 , ОСОБА_15 , ОСОБА_43 , ОСОБА_13 про обставини передачі грошей обвинуваченій ОСОБА_9 , перемовин з нею, в тому числі і щодо повернення грошових коштів, підтверджуються протоколами огляду мобільних телефонів цих потерпілих у різних месенжерах з фото таблицями - від 12.09.16 року мобільного телефону ОСОБА_43 ; від 04.10.16 року мобільного телефону ОСОБА_83 ; від 23.10.16 року мобільного телефону ОСОБА_30 ; від 13.10.16 року мобільного телефону ОСОБА_15 ; від 04.10.16 року мобільного телефону ОСОБА_13 . Покази потерпілих ОСОБА_84 , ОСОБА_27 , ОСОБА_17 про переведення грошових коштів ОСОБА_9 підтверджуються чеками, оригіналами та дублікатами банківських квитанції ПАТ КБ Приватбанку, дослідженими судом.

Отже, колегія суддів вважає, що пояснення потерпілих про передачу грошей ОСОБА_9 об`єктивно узгоджуються з сукупністю наведених доказів, досліджених судом. Апеляційні твердження ОСОБА_9 де вона наводить причини для обмови її потерпілими, їх майнову зацікавленість в результатах розгляду кримінального провадження проти неї, не знайшли свого підтвердження матеріалами провадження, оскільки ніяких відомостей на підтвердження цих обставин сторона захисту не надала. Матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , не містять господарчих договорів з потерпілими на підтвердження спільної підприємницької діяльності між обвинуваченою та потерпілими, документів на підтвердження у потерпілих заборгованості перед ОСОБА_9 , відомостей про розрахунки між сторонами та ін..

У колегії суддів нема підстав не довіряти і показам свідка ОСОБА_85 , який будучі попередженим судом про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень за ст. 384 КК України, в судовому засіданні підтвердив, що працюючи у ОСОБА_9 водієм, за її проханням отримував гроші у деяких осіб та відвозив ОСОБА_9 .

Саме такі обставини підтверджуються протоколами пред`явлення свідку ОСОБА_86 особи для впізнання за фотознімками від 30.01.2017 року щодо потерпілих ОСОБА_43 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_19 , в яких свідок впізнав осіб, до яких їздив отримувати гроші для ОСОБА_9 (а/с - 162-173 т.2) Протоколи пред`явлення потерпілих для впізнання свідку ОСОБА_86 відповідають положенням ст. 228 КПК України, особи, що зображені на фотознімках поряд з потерпілими не мають відмінності за статтю, віком, зовнішністю та одягом, фотознімки не мають різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Виходячи зі змісту протоколів цілком зрозуміло за якими ознаками чи сукупністю ознак, зокрема рисами обличчя свідок ОСОБА_87 , впізнає потерпілих ОСОБА_43 , ОСОБА_15 , ОСОБА_63 , та ОСОБА_19 . Виготовлення протоколів впізнання на відповідних бланках та проведення впізнання за фотознімками допускається положеннями ст. 228 КПК України і не є підставою для визнання цих доказів недопустимими. Колегія суддів вважає, що протоколи впізнання потерпілих свідком ОСОБА_88 є зрозумілими для сприйняття за своїм правовим змістом, не містять таких дефектів форми, які б давали підстави вважати їх недопустимим доказами в порядку ст. 86,87 КПК України, отже відкидає апеляційні доводи захисту в цій частині.

З аналогічних підстав колегія суддів відкидає апеляційні твердження захисту про недопустимість протоколів огляду мобільних телефонів потерпілого ОСОБА_13 від 04.10.2016 року, потерпілого ОСОБА_43 від 12.09.16 року, свідка ОСОБА_65 , від 04.10.16 року, потерпілого ОСОБА_66 , від 23.10.16 року, потерпілої ОСОБА_15 від 04.10.16 року (а/с - 177-221 т.2), складені слідчим СВ Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції в Хмельницькій області слідчим ОСОБА_89 .

Колегія суддів вважає, що протоколи огляду мобільних телефонів потерпілих складено слідчим з додержанням вимог ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, при огляді слідчий, спеціаліст має право фотографувати окремі речі. У даному випадку до протоколів додані фототаблиці месенжерів з листуванням з ОСОБА_9 мобільних телефонів потерпілих, виконані за допомогою цифрового фотоапарата «Canon A3100». Виходячи положень ст. 105 КПК України додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків. У даному випадку фото таблиці з мобільних телефонів виготовлені належним чином та засвідчені підписом слідчого. Рішення про відео фіксацію огляду мобільних телефонів потерпілих за допомогою технічних засобів слідчим не приймалося. Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що порушень ст. 105-107 КПК України при складанні протоколу про проведення огляду мобільних телефонів потерпілих не вбачається.

Апеляційні твердження ОСОБА_9 про те, що їй не надавалися для ознайомлення речові докази зібрані слідством - мобільні телефони потерпілих, спростовуються протоколами для надання доступу до матеріалів досудового розслідування (а/с - 245-249 т.7), з яких виходить, що ОСОБА_9 в порядку ст. 290 КПК України ознайомилася з усіма матеріалами досудового розслідування, в тому числі і речовими доказами без зауважень, всі матеріали досудового розслідування були надані в порядку ст. 290 КПК України, в тому числі і речові докази, захиснику обвинуваченої ОСОБА_7 , будь-яких перешкод для ознайомлення захисника з мобільними телефонами потерпілих не було, отже підстав для визнання мобільних телефонів потерпілих недопустимими доказами в порядку ст. 290 ч.12 КПК України колегією суддів не встановлено.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами захисту про те, що в діях ОСОБА_9 з потерпілими, які на справді були її контрагентами за підприємницькою діяльністю, пов`язаними з позичанням коштів, були цивільно-правові відносини, колегія суддів вважає неспроможними та виходить з наступного.

Судом визнано доведеним обвинувачення висунуте ОСОБА_9 , у шахрайстві за ст. 190 ч.2,3,4 КК України вчинене шляхом зловживання довірою. Зловживання довірою як спосіб вчинення шахрайства означає недобросовісне використання винною особою довіри з боку власника чи іншої особи, у віданні якої перебуває майно чи предмети спеціального призначення, з метою заволодіння предметом злочину. Такі стосунки можуть виникати внаслідок особистого знайомства, родинних або дружніх зв`язків, рекомендацій інших осіб, цивільно-правових або трудових відносин тощо. Укладення договору позики тощо без наміру повернути отримані кошти чи інші матеріальні цінності є найбільш поширеним випадком шахрайства вчиненого шляхом зловживання довірою. Отримання майна з умовою виконання якогось зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство лише у тому разі, коли винна особа ще в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, не виконуючи зобов`язання.

Відмежовуючи шахрайство від цивільно-правових деліктів, колегія суддів виходить з того, що отримання майна з умовою виконання якого-небудь зобов`язання може бути кваліфіковане як шахрайство, якщо встановлено, що винна особа вже в момент заволодіння цим майном мала на меті його привласнити, а зобов`язання - не виконувати. Розмежування кримінально-караного злочину від цивільно-правової угоди слід проводити не по тому, як оформлені укладені між сторонами договори, а по тому, що стало результатом цієї договірної діяльності. Якщо одна сторона, приймаючи на себе зобов`язання, не має ніяких реальних можливостей і бажання їх виконувати, мова йде про шахрайство. Такі правові тези містяться в постанові Верховний Суд колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 442/3912/19 від 16 серпня 2022 р. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.09.2020 р. у справі №755/10138/16-к.

З матеріалів провадження вбачається і це підтверджується як обвинуваченою ОСОБА_9 , так і всіма потерпілими, що між ними були тривалі довірливі стосунки, які грунтувалися та тривалому часі спілкування як на грунті спільної роботи на ринку, так і на особистому підрунті - як родичі, колишні співученики, друзі, знайомі друзів та ін. У всіх потерпілих було ставлення до ОСОБА_9 , як до особи яка успішно займається підприємницькою діяльністю пов`язаною з торгівлею, як до особи яка особисто та її родина має певний обсяг матеріального забезпечення, нерухоме майно, автомобілі, постііні торгівельні точки на ринку, має сім`ю, постійно мешкає у м Хмельницькому. Всі потерпілі були обізнані про місце де мешкає та працює ОСОБА_9 та рід її діяльності, що давало їм підстави вважати, що в житті ОСОБА_9 існують реальні соціальні чинники для висловлення їй довіри, і надійне підгрунтя для поверення їм позичених грошових коштів, ризику бути ошуканими потерпілі на час передачі грошей ОСОБА_9 не відчували.

Аналізуючи поведінку ОСОБА_9 , колегія суддів виходить з того, що приводом для позики коштів у потерпілих слугували різні обставини, переважно позики з метою закупівлі товарів для здійснення підприємницької діяльності - закупівлі хутрових виробів, диванів, побутової техніки, холодильників, пральних машин, ікри, валюти, добрив, валюти у потерпілих - ОСОБА_30 , ОСОБА_84 , ОСОБА_75 , ОСОБА_20 , ОСОБА_27 , ОСОБА_54 , ОСОБА_14 , ОСОБА_83 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_90 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_43 та з особистих обставин - онкологічна хвороба чоловіка, на поховання племінника, лікування сина, який травмувався та ін. - у потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_91 , ОСОБА_16 . Матеріалами провадження не знайшли підтвердження ті обставини, на які посилалася обвинувачена, як привід для отримання коштів у потерпілих, що на думку колегії суддів, безумовно свідчить про отримання грошей від потерпілих з метою ними заволодіти та без наміру повертати отримані кошти. На користь такого висновку свідчить і те, що ОСОБА_9 ніколи не була зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, не мала гарантованих установчих фондів для здійснення такої діяльності, матеріали провадження не містять відомостей про укладання нею господарчіх договорів, пов`язаних з торгівлею, які б свідчили про наявність у неї певного обсягу товару на легальних підставах, станом на серпень 2016 року, тобто на час отримання у більшої частини потерпілих грошей, ОСОБА_9 вже не мала на праві власності будинку, який би забезпечував певною мірою її борги. Всі наведені обставини, на думку колегії суддів свідчать про відсутність у обвинуваченої реальної можливості виконувати взяті перед потерпілими зобов`язанння на час їх виникнення, що обумовлює кримінально-правові підстави цього провадження та підтверджує в діях ОСОБА_9 склад шахрайства.

Аналіз матеріалів провадження, дає підстави вважати, що часткове поверення позичених грошей потерпілим ОСОБА_32 , ОСОБА_92 , ОСОБА_14 , ОСОБА_83 , ОСОБА_19 , ОСОБА_91 , після якого обвинувачена повторно отримувала у цих потерпілих під вигаданим приводом у позику ще більші суми грошових коштів, свідчить, що у такий спосіб ОСОБА_9 намагалася відновити та посилити довіру цих осіб з метою заволодіти їх грошима без наміру їх остаточного повернення. Всі наведені обставини у сукупності, на думку колегії суддів свідчать про правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_9 у вчиненні шахрайства шляхом зловживання довірою потерпілих.

Колегія суддів також виходить з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-250кс16, наявність формальних (навіть належним чином оформлених) цивільно-правових відносин, за допомогою яких суб`єкт прагне завуалювати свій злочинний умисел, за наявності підстав не повинна бути перешкодою для оцінки скоєного як злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

З урахуванням наведених доказів та висновків суду, визнання ОСОБА_9 боргових зобов`язань перед ОСОБА_21 в сумі 23000 доларів США, перед ОСОБА_13 в сумі 5000 доларів США, перед ОСОБА_25 80000 доларів США, перед ОСОБА_62 в сумі 22000 доларів США з урахуванням виданих нею розписок та частки повернутих коштів, на думку колегії суддів ніяк не впливає на висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні шахрайства та правильність правової кваліфікації її дій за ст. 190 ч.2,3,4 КК України.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що за результатами здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 , обвинувачена та ОСОБА_9 . Були ознайомлені з усіма матеріалами досудового розслідування (а/с -126-154 т.3), в тому числі і з матеріалами НСРД, проведеними під час слідства щодо ОСОБА_9 при її спілкуванні з чоловіком ОСОБА_93 та ОСОБА_21 , які складаються з протоколів стенографій (а/с - 126-154 т.3). До цих матеріалів додається карта пам`яті № 179, з якою сторона захисту, також мала ознайомитися за її вимогою. Колегія суддів вважає, що апеляційні доводи захисту в цій частині є обґрунтованими, а докази слід визнати недопустимим, оскільки матеріали провадження не містять правових підстав для проведення НСРД згідно положень ст. 246 КПК України, ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення НСРД, постанови прокурора про контроль за вчиненням злочину. Відповідно, документи, що були підставою для проведення НСРД не відкривалися і стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України.

Колегія суддів виходить з того, що зміст стенографій, що складаються з перемовин ОСОБА_9 з ОСОБА_21 та ОСОБА_93 , отриманих в наслідок НСРД не містить ніяких обставин, які підлягають доведенню в порядку ст. 91 КПК України у межах цього кримінального провадження та визнання цих доказів недопустимими, ніяким чином не впливає оцінку сукупності інших, наведених доказів та на доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їй злочинів в цілому.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами ОСОБА_9 в частині порушення її права на захист через неконкретність висунутого обвинувачення та невідповідність вимогами кримінально-процесуального закону обвинувального акту, та реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту колегія суддів вважає їх необґрунтованими та виходить з наступного.

Ст. 291 КПК України передбачені вимоги до обвинувального акту, за якими обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного .

Вимоги до реєстру матеріалів досудового розслідування визначені в ст. 109 КПК України за якою реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Повернення обвинувального акту може відбуватися згідно ст. 314 КПК України під час попереднього судового розгляду у разі формального не додержання обвинуваченням вимог ст. 291 КПК України стосовно форми обвинувального акту або реєстру матеріалів досудового розслідування, дефектів структури обвинувачення, відомостей про анкетні данні учасників кримінального провадження, відсутності підписів слідчого чи прокурора, відсутності посилання на конкретну диспозицію чи статтю (частину статті) Особливої частини КК України за якою обвинувачується особа.

Порушення або не точності які стосуються викладу фактичних обставин провадження, які підлягають доведенню у кримінальному провадженні згідно з положеннями ст. 91 КПК України, та на думку учасників провадження не встановлені за результатами досудового розслідування, або не правильно, чи не точно викладені в обвинуваченні, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору в порядку ст. 291 КПК України. Всі ці обставини підлягають доведенню або спростуванню за наслідками судового розгляду кримінального провадження з ухваленням відповідного судового рішення, і під час попереднього судового розгляду не вирішуються.

В апеляційній скарзі обвинувачена не вказує конкретних підстав, за якими вона вважає обвинувачення, викладене в обвинувальному акті від 08.02.17 року, таким що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Колегією суддів встановлено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 (а/с 5-90 т.7) було підписано слідчим та затверджено прокурором, за формою та змістом він містить всі обставини, передбачені ст. 291 КПК України, тому апеляційні твердження ОСОБА_9 про те, що за результатами слідства вона не була проінформована про підстави та характер обвинувачення, мотиви, які не були встановлені слідством, не відповідають матеріалам провадження. З наведених підстав колегія суддів не вбачає порушення права на захист ОСОБА_9 через неконкретність обвинувачення. Зміна обвинувачення прокурором, яка відбулася у даному кримінальному провадженні, передбачена вимогами ст. 338 КПК України, і також не свідчить про порушення права обвинуваченої на захист. Апеляційна скарга ОСОБА_9 не містить обставин, якими вона обґрунтовує не відповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, тому колегія суддів ці апеляційні вимоги відкидає.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами ОСОБА_9 про порушення її права на відвід суду, як істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та виходить з наступного.

Ст. 75,76 КПК України передбачені підстави для відводу судді або суду, які є гарантією розгляду кримінального провадження законним та не упередженим складом суду, ст. 81 КПК України визначений порядок розгляду таких заяв про відвід суду учасниками кримінального провадження.

Колегія суддів з матеріалів кримінального провадження вбачає, що стороною захисту протягом всього розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 в Хмельницькому міськрайонному суді м. Хмельницького було заявлено шість відводів головуючому ОСОБА_94 та колегії суддів, які здійснювали судовий розгляд у складі суддів ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 з підстав які, на думку сторони захисту, свідчать про упередженість суддів у розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_9 , обумовлені незгодою з прийнятими судом процесуальними рішеннями та діями суду, пов`язаними з судовим розглядом кримінального провадження, відмовою в задоволенні клопотань захисту та ін.

З матеріалів провадження та запису фіксування технічними засобами вбачається, що в судовому засіданні 24.07.17 року обвинуваченою ОСОБА_9 було заявлено усне клопотання про відвід суду, через незгоду з діями та рішеннями суду, яке в ході судового засідання не знайшло свого вирішення.

Проте, з матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ухвалою суду від 31.05.17 року було відмовлено в письмовому клопотанні захисника ОСОБА_8 про відвід головуючому судді ОСОБА_94 (а/с - 78,79 т.8); ухвалою суду від 07.06.17 р. було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_98 про відвід колегії суддів (а/с - 159, 166 т.8); ухвалою суду від 13.03.18 року було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про відвід головуючому судді ОСОБА_94 (а/с - 155,164 т.9); ухвалою суду від 12.04.18 року відмовлено в задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про відвід головуючому судді ОСОБА_94 (а/с - 189,115 т.9); ухвалою суду від 16.09.19 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_9 від 16.09.19 року про відвід колегії суддів (а/с - 226 т.11). Наведені обставини, на думку колегії суддів свідчать про реалізацію права на відвід суду стороною захисту та зловживання цим правом. Тому, колегія суддів вважає, що не вирішення заяви ОСОБА_9 про відвід суду 24.07.17 року не можна вважати істотним порушенням вимог КПК України, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Матеріалами провадження дійсно встановлено, що 02.07.19 року ОСОБА_9 судом продовжувався запобіжний захід в виді тримання під вартою до 02.09.19 року включно ( а/с - 46-47 т.11), тобто на 63 дні, з порушенням вимог ст. 197 КПК України, однак таке порушення також не можна вважати істотним порушенням вимог КПК України, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Апеляційні доводи ОСОБА_9 щодо порушення суддями ОСОБА_99 , та ОСОБА_70 23.08.22 року таємниці нарадчої кімнати та вимог ст. 367 КПК України, також не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. З запису фіксування судового засідання технічними засобами вбачається, що 19.08.22 року суд видалився до нарадчої кімнати та оголосив, що вирок суду буде оголошений 23.08.22 року о 10 годині. Твердження захисту про порушення суддями нарадчої кімнати спростовуються відомостями, наданими Хмельницьким міськрайонним судом 25.05.23 року, з яких вбачається, що 23.08.22 року з 09 години (початку роботи суду) до 10 години ранку судді ОСОБА_68 та ОСОБА_71 судові рішення не ухвалювали та до ЄДРСР не відправляли.

Згідно ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з положень ст. 376 ч.1,7 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

З матеріалів кримінального провадження журналу фіксації судового засідання технічними засобами вбачається, що 19.08.22 року суд видалився до нарадчої кімнати (а/с - 133 т.15), повідомивши, що оголошення вироку суду відбудеться 23.08.22 року о 10 годині. Технічна фіксація проголошення тексту вироку щодо ОСОБА_9 23.08.22 року не відбулася у зв`язку з тим, що учасники кримінального провадження, хоча і були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися (прокурор, потерпілі, представники потерпілих, обвинувачена не була доставлена в зал судового засідання по причині військового стану, від захисників не надходили заяви про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції) ( а/с - 134 т.15).

У разі неявки у судове засідання учасників кримінального провадження технічна фіксація судового засідання не здійснюється згідно положенням ст. 107 ч.4 КПК України, тому апеляційні твердження ОСОБА_9 істотні порушення вимог КПК України через відсутність фіксації судового засідання технічними засобами 23.08.22 року та відсутність журналу судового засідання колегія суддів вважає безпідставними.

ОСОБА_9 дійсно не була присутня під час оголошення вироку 23.08.22 року, що може свідчити про певні порушення її прав, однак присутність чи відсутність обвинуваченої під час оголошення вироку ніяким чином не впливає на законність, обґрунтованість чи вмотивованість цього вироку, оскільки останній вже складений та підписаний суддями в нарадчій кімнаті. ОСОБА_9 отримала копію вироку, вона та її захисник ОСОБА_8 звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами, отже сторона захисту в повній мірі реалізувала своє право на апеляційний перегляд провадження. Колегія суддів вважає, що за наведених підстав, відсутні істотні порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законний та обґрунтований вирок. Правова позиція по аналогічній справі міститься в Постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 04.11.20 року № справи 445/1095/16-к.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами обвинуваченої ОСОБА_9 , де вона посилається на необґрунтованість вироку суду в частині стягнення з неї на користь потерпілих майнової та моральної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні цивільних позовів потерпілих, заявлених до ОСОБА_9 суд додержався положень ст. 22, 23, 1166 ЦК України та у межах заявлених позовних вимог, які потерпілі підтримали під час судового розгляду провадження, обґрунтовано стягнув з ОСОБА_9 на користь потерпілих ОСОБА_13 майнову шкоду в розмірі 86000 доларів США; ОСОБА_14 майнову шкоду в розмірі 16000 доларів США; ОСОБА_15 майнову шкоду в розмірі 48500 доларів США та 1000 євро; ОСОБА_16 майнову шкоду в розмірі 20000 доларів США; ОСОБА_17 майнову шкоду в розмірі 421800 грн.; ОСОБА_18 майнову шкоду в розмірі 300000 доларів США; ОСОБА_19 майнову шкоду в розмірі 61833 доларів США; ОСОБА_20 майнову шкоду в розмірі 63900 доларів США та моральну шкоду в розмірі 20000 грн.; ОСОБА_21 майнову шкоду в розмірі 267000 доларів США та моральну шкоду в розмірі 200000 грн.; ОСОБА_22 майнову шкоду в розмірі 88000 доларів США та моральну шкоду в розмірі 50000 грн.; ОСОБА_100 майнову шкоду в розмірі 37400 доларів США та 460000 грн. та моральну шкоду на суму 50000 грн.

У підсумку, приймаючи рішення за апеляційними доводами сторони захисту про недоведеність вини обвинуваченої ОСОБА_9 колегія суддів, виходить також з того, що ст.2, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ. Пріоритетність та загальна значущість норм Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та практики ЄСПЛ закріплена і в принципі законності, визначеному в ст. 9 КПК України в редакції 2012 року, за якою положення відповідного міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України є обов`язковими, кримінально - процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ. Правова концепція доведення вини особи «поза розумним сумнівом» сформульована та обґрунтована у рішеннях ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини», «Кобець проти України» від 14.02.08 року, «Козинець проти України» від 06.12.17 року та ін.. За цією концепцією сукупність зібраних слідством та безпосередньо досліджених судом доказів з додержанням критеріїв їх належності, допустимості, достатності, виваженості та зваємозв`язку між собою з урахуванням особливостей національного кримінального та кримінально-процесуального закону повинна відповідати загальним принципам права особи на справедливий суд, закріпленим в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сам процес та результат доведення вини особи має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Колегія суддів констатує, що докази, зібрані слідством та надані суду у даному кримінальному провадженні не викликають сумнівів з приводу їх належності, допустимості, достовірності та взаємозв`язку з іншими, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню.

У підсумку апеляційного перегляду провадження, колегія суддів вважає, що під час досудового слідства було зібрано та судом під час судового розгляду досліджено достатньо доказів на підтвердження доведеності вини ОСОБА_9 «поза розумним сумнівом» у вчиненні в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненному повторно у великих розмірах, а також у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві) вчиненному повторно в особливо великих розмірах. Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ст. 190 ч.3 КК України та за ст 190 ч.4 КК України.

На підставах передбачених КПК України ОСОБА_9 обгрунтовано визнано винною у пред`явленому обвинуваченні за ст. 190 ч.2 КК України та на підставах передбачених ст. 49, 74 ч.5 КК України звільнено від покарання в зв`язку з закінченням строків давності.

Будь-яких правових підстав для скасування вироку суду та закриття кримінального провадження та виправдання ОСОБА_9 з застосуванням положень ст. 284, 373 КПК України або призначенням нового судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 передбачених ст. 412,415 КПК України апеляційні скарги захисту не містять і колегією суддів не встановлено.

Аналізуючи вид та міру покарання, питання про які порушуються в апеляційній скарзі ОСОБА_9 , колегія суддів виходить з положень, визначених в ст. 50 КК України, за якою покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Загальні засади призначення покарання, визначені в ст. 65 КК України, за якою суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами сторони захисту про пом`якшення покарання колегія суддів виходить з позиції ЄСПЛ, практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» при розгляді справ застосовується як джерело права.

У справі Скоппола проти Італії» від 17.09.09 року (заява № 10249/03) ЄСПЛ зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування суспільством від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке суд вважає пропорційним тяжкості порушених суспільних інтересів, їх наслідкам з урахуванням всіх встановлених судом обставин конкретного провадження. У справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.05 року та у справі «Фрізен проти Росії» від 24.03.05 року суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також у справі «Ізмалов проти Росії» від 16.10.08 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Наведені правові тези Суду, щодо співмірності, пропорційності та індивідуалізації покарання слід визнавати одними з головних складових права на справедливий суд, закріпленого в ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод».

Колегія суддів вважає, що призначаючи ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в максимальних межах санкції статті 190 ч.3,4 КК України, суд дотримався вимог ст. 50,65 КК України та обгрунтовано врахував, що обвинувачена, зважаючи на положення ст. 12 КК України вчинила умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини проти власності. Звважив суд і обставини вчинення злочинів ОСОБА_9 , зухвалість та тривалість її дій, значну кількість злочинних епізодів заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, вчинених обвинуваченою, розмір шкоди заподіяний потерпілим, їх думку з приводу призначеного покарання, відсутність обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченої згідно ст. 66,67 КК України

При призначенні покарання, суд зважив і на відомості, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_9 задовільну характеристику за місцем мешкання , відсутність судимостей.

Отже, всі обставини, вказані в апеляційних скаргах захисту у якості пом`якшуючих покарання або позитивно характеризуючих особу обвинуваченої були ретельно вивчені судом та піддані аналізу при вирішенні питання про вид та міру покарання яку слід призначити ОСОБА_9 . Інших обставин які б могли істотно вплинути на постановлення іншого рішення в частині призначеного покарання апеляційна скарга захисту не містить.

Проаналізувавши апеляційні доводи обвинувачення та захисту, колегія суддів вважає, що підстав, передбачених ст. 409 КПК України для скасування або зміни вироку суду вони не містять, під час апеляційного перегляду провадження таких підстав також не встановлено.

Керуючись ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 серпня 2022 року ухвалений щодо ОСОБА_9 - залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, що тримається під вартою протягом цього строку з дня отримання копії ухвали суду.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2