Справа № 946/4871/23
Провадження № 1-кс/946/1495/23
УХВАЛА

Іменем України

06 липня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

У своєму клопотанні слідчий зазначає, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001186 від 08.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Згідно фабули, зазначеної у витягу з ЄРДР, до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 08.12.2022 надійшла заява від ТОВ «Агропрайм Холдінг» про те, що ПП «ЮГ-Алекс» заволоділа грошовим коштами ТОВ «Агропрайм Холдінг» в особливо великих розмірах.

У ході досудового розслідування встановлено, що між ТОВ «Агропрайм Холдінг» та ПП «ЮГ-АЛЕКС» () укладено договір купівлі-продажу № 67/20 від 07.09.2020. За три роки між підприємствами проведено фінансово-господарських операцій на загальну суму в 38397915,25 грн.

Засновником, кінцевим бенефіціарним власником та керівником ПП «ЮГ-АЛЕКС» на той час був ОСОБА_4 . Фактичні переговори щодо укладення вказаного вище договору, його виконання, спілкування щодо порядку здійснення поставки товару, проведення розрахунків тощо, проводились із ОСОБА_5 , який є родичом ОСОБА_6 .

Скориставшись довірливими відносинами, що склались із керівництвом ТОВ «Агропрайм Холдінг» за час тривалої спільної праці між вказаними підприємствами, ПП «ЮГ-АЛЕКС» отримало без проведення передплати товарів на суму, що сягає приблизно чотирьох мільйонів гривень.

Керівництво ТОВ «Агропрайм Холдінг» неодноразово виходило на зв`язок із ОСОБА_5 , щоб з`ясувати, яким чином та в які строки він збирається погашати заборгованість, що утворилась, на що останній не заперечував наявність заборгованості та її розмір. Між ТОВ «Агропрайм Холдінг» та ПП «ЮГ-АЛЕКС» була досягнута домовленість про те, що ПП «ЮГ-АЛЕКС» продовжуватиме отримувати товар, але буде його гасити на умовах передплати, а також, із кожним відвантаженням погашати в якійсь частині заборгованість, що утворилась раніше.

Протягом певного часу поточна заборгованість зменшилась більше ніж на мільйон гривень. Однак, наприкінці березня 2022 року, ОСОБА_5 особисто дзвонив генеральному директору ТОВ «Агропрайм Холдінг» декілька разів та дуже наполегливо просив поставити йому на умовах післяплати товару на суму близько мільйону гривень. Обіцяв розрахуватись протягом одного - двох робочих днів. ОСОБА_5 казав, що очікує надходження від компанії, що винна гроші ПП «ЮГ-АЛЕКС» та розрахується відразу, як грошові кошти надійдуть на розрахунковий рахунок.

Після цього, заборгованість знов збільшилась та склала більше трьох мільйонів шести ста тисяч. Після отримання цієї партії товару, платежі припинились.

Така поведінка боржника змусила ТОВ «Агропрайм Холдінг» звернутись до Господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення заборгованості. Ухвалою від 02.06.2022 року у справі № 916/1035/22 Господарський суд Одеської області відкрив провадження за позовом до ПП «ЮГ-АЛЕКС» про стягнення заборгованості в розмірі 3 511 398,56 грн.

Після цього спілкування з ОСОБА_5 продовжувалась, він запропонував вирішити спір мирним шляхом та сказав, що його юристи розроблять проект мирової угоди. Був запропонований проект мирової угоди щодо погашення заборгованості. Проект не влаштовував керівництво ТОВ «Агропрайм Холдінг», оскільки містив явно несправедливі умови. ПП «ЮГ-АЛЕКС» запропоновано розстрочити строк погашення більше ніж на пів року, при тому без будь-якої індексації заборгованості тощо.

Керівництво ТОВ «Агропрайм Холдінг» вважало, що пропонуючи ці перемовини та проект мирової угоди, ПП «ЮГ-АЛЕКС» не збиралось її укладати та виконувати. ОСОБА_5 спеціально були запропоновані такі умови, від яких ТОВ «Агропрайм Холдінг» гарантовано відмовилось би. Дані дії були спрямовані на затягування часу та виведення активів з ПП «ЮГ-АЛЕКС». ОСОБА_5 при спілкуванні з генеральним директором ТОВ «Агропрайм Холдінг» заявляв, що якщо керівництво не погодиться із такими умовами, то взагалі залишиться без нічого. Він погрожував, що суд буде затягуватись, а все майно буде виведено з ПП «ЮГАЛЕКС» на третіх осіб. Це призведе до того, що навіть отримавши судове рішення про стягнення заборгованості, буде неможливо його виконати та реально стягнути хоча б якійсь кошти.

ОСОБА_5 запевняв, що єдиний актив ПП «ЮГ-АЛЕКС» - м`ясокомбінат, розташований по вул. Троїцькій (колишня Комсомольська), 105-А в смт. Бессарабське (Суворове) Ізмаїльського району Одеської області, буде виведений із власності підприємства. Він повідомив, що м`ясокомбінат придбаний ним за пів мільйони доларів США, однак, ОСОБА_5 не розрахувався у повному обсязі. У зв`язку з чим вказаний м`ясокомбінат знаходився в іпотеці. Залишок, який він мав ще погасити, з його слів, складав тридцять тисяч доларів США. Однак, він може переоформити цей об`єкт нерухомості на іпотекодержателя з метою, уникнути необхідності повертати майно ТОВ «Агропрайм Холдінг». З цього приводу генеральний директор ТОВ «Агропрайм Холдінг» спитала його, чи не боїться він того, що іпотекодержатель, навіть після повного погашення ОСОБА_5 заборгованості за м`ясокомбінат, відмовиться потім переоформлювати це нерухоме майно на нього. На це ОСОБА_5 відповів, що між ними існують дуже довірчі відносини та він такий розвиток подій виключає.

Тобто, зі слів ОСОБА_5 , єдиний актив ПП «ЮГ-АЛЕКС» буде виведений на третю особу, щоб уникнути відповідальності перед ТОВ «Агропрайм Холдінг», а потім буде переоформлений на афілійовану йому особу.

Під час розгляду в Господарському суді Одеської області справи № 916/1035/22, ПП «ЮГ-АЛЕКС», представником боржника було заявлено безліч безпідставних клопотань, в задоволенні яких врешті решт було відмовлено судом. Наведене здійснювалось через необхідність отримання певного часу, якого б вистачило, щоб відчужити належний ПП «ЮГ-АЛЕКС» м`ясокомбінат на користь третьої особи (іпотекодержателя).

Так, 13.10.2022, з метою уникнення необхідності повертати майно ТОВ «Агропрайм Холдінг» та завдання, тим самим, шкоди останньому в розмірі 3511398,56грн., м`ясокомбінат був переоформлений на ОСОБА_7 .

Розмір завданої потерпілій особі шкоди, підтверджений рішенням, яке набрало чинності, Господарського суду Одеської області від 26.10.2022 року по справі №916/1035/22.

Тобто, відчуження проведено під виглядом того, що нібито нерухоме майно передано у власність іпотекодержателя.

Таким чином, посадові особи ПП «ЮГ-АЛЕКС», навмисно вивели з права власності вказаної юридичної особи єдиний актив у вигляді м`ясокомбінату, з метою уникнення необхідності повертати майно потерпілій особі та завдання, тим самим, шкоди останній в розмірі 3511398,56грн.

Надалі, продовжуючи свої зловмисні дії, вказані особи переоформили корпоративні права ПП «ЮГ-АЛЕКС» на третю особу. При цьому, змінивши назву боржника, розмір статутного капіталу, його керівника та адресу.

Так, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стало відомо, що за кодом , обліковується на сьогоднішній день ПП «СХІДНА М`ЯСОПЕРЕРОБНА КОМПАНІЯ» з місцезнаходженням: 61206, Харківська область, м. Харків, вул. Бучми, будинок 1Б. Замість ОСОБА_4 засновником та керівником рахується ОСОБА_8 . Статутний капітал складав раніше 12 000 000 грн, тепер зареєстрований у розмірі 3 800 000 грн.

Ці дії також свідчать про те, що ПП «ЮГ-АЛЕКС» намагається уникнути повернення майна ТОВ «АГРОПРАЙМ ХОЛДИНГ».

Зазначені маніпуляції є формальними та відбулися з метою ухиляння від виконання судового рішення шляхом переміщення в регіон (м. Харків), в якому вчинення виконавчих дій майже неможливе або неможливе.

Зокрема, абзац пункту 10-2 розділу XIII ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає заборону відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій. Харківська міська територіальна громада перебуває у переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а відповідно відкриття виконавчого провадження або вчинення будь-яких дій за новим місцем реєстрації ПП «ЮГ-АЛЕКС» є неможливим.

Враховуючи те, що усі виробничі потужності залишились на старому місці - є очевидним, що невстановлені посадові особи ПП «ЮГ-АЛЕКС» умисно вчинили вказані дії для використання даної норми закону та перешкоджання ТОВ «АГРОПРАЙМ ХОЛДИНГ» у реалізації його законного права на стягнення даного майна.

На сьогоднішній день, м`ясокомбінат продовжує своє виробництво, при тому, що його теперішній номінальний власник - ОСОБА_7 не є фізичною особою - підприємцем. Отже, дані факти свідчать про те, що переоформлення м`ясокомбінату від ПП «ЮГ-АЛЕКС» у власність ОСОБА_7 проведено формально, щоб юридично вивести актив із права власності ПП «ЮГ-АЛЕКС». Фактично, м`ясокомбінат як знаходився, так і продовжує знаходиться у володінні та користуванні ПП «ЮГ-АЛЕКС».

Це в тому числі свідчить про те, що угода вчинялась без мети настання реальних наслідків, передбачених такими видами угод, а в інших цілях. Метою укладення такого правочину - є завдання шкоди кредитору.

Так званий, фраудаторний правочин це правочин, який вчинений боржником на шкоду кредитору. Це стосується справ, коли боржник хоче вчинити правочин, спрямований на зменшення свого майна з метою приховування його від звернення стягнення кредиторів.

Так, ПП «ЮГ-АЛЕКС», з метою завдання шкоди ТОВ «АГРОПРАЙМ ХОЛДИНГ» в розмірі 3 511 398,56 грн, домовившись із ОСОБА_7 , перереєструвало право власності на весь м`ясокомбінат на ім`я останнього, з метою його приховування від звернення ТОВ «АГРОПРАЙМ ХОЛДИНГ». Вказані дії здійснюються тимчасово, до моменту коли припиняться будь-які юридичні можливості для ТОВ «АГРОПРАЙМ ХОЛДИНГ» стягнути заборгованість.

Після цього, вказане майно буде або повернуто ОСОБА_7 ПП «ЮГ-АЛЕКС» (яке на сьогодні зветься ПП «СХІДНА М`ЯСОПЕРЕОБНА КОМПАНІЯ»), або буде переоформлено на ОСОБА_5 , чи на будь-яку іншу афілійовану останньому особу (юридичну чи то фізичну) за його вказівкою.

Це також стосується і угоди щодо купівлі ОСОБА_8 корпоративних прав ПП «ЮГ-АЛЕКС». Адже на вказаній юридичній особі відсутні будь-які активи, при цьому, наявні борги в сумі, що сягають чотирьох мільйони гривень. Будь-яка економічна складова, яка б могла обґрунтувати таке придбання ОСОБА_8 , відсутня. Єдиний мотив, який може пояснити дії ОСОБА_8 з придбання у власність підприємства без будь-якого майна та з великими боргами, є укладення фраудаторного правочину. Тобто, правочину з метою завдання шкоди кредитору - ТОВ «АГРОПРАЙМ ХОЛДИНГ» .

За вказаних обставин, за наявності заборгованості перед ТОВ «АГРОПРАЙМ ХОЛДИНГ» було вчинено ряд завчасно спланованих дій щодо переоформлення активів ПП «ЮГ-АЛЕКС» на третіх осіб, переоформлення корпоративних прав підприємства на третіх осіб, переведення юридичного місцезнаходження підприємства - боржника в Харківську область, тобто, в регіон, в якому на сьогоднішній день здійснення виконавчого провадження фактично неможливо. Всі ці дії вчиняються без повідомлення кредитора - ТОВ «АГРОПРАЙМ ХОЛДИНГ».

Вчинення вказаних дій свідчить про їх керованість, узгодженість та цілеспрямованість на настання певних наслідків. А саме, на унеможливлення відшкодування ТОВ «АГРОПРАЙМ ХОЛДИНГ» грошових коштів у сумі 3511398,56грн.

Вищевказане також підтверджується документами та відомостями, які отримані в ході тимчасового доступу, а саме: - у приватного нотаріуса ОСОБА_9 отримано документи щодо здійснення перереєстрації власника та кінцевого бенефіціара об`єкта нерухомого майна ПП «Східна м`ясопереробна компанія»; - у ПАТ АБ «Південний» до інформації щодо надходження на розрахункові рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , банку АБ «Південний», відкритого на ПП «ЮГ-АЛЕКС» (), у яких відображаються відомості про здійснення фінансово-господарської діяльності; - у Ізмаїльській районній державній (військовій) адміністрації отримано документи реєстраційної справи ПП «ЮГ-АЛЕКС».

Таким чином, у ході досудового розслідування отримано відомості про те, що посадові особи ПП «ЮГ-АЛЕКС» навмисно вчинили дії щодо виведення активів у вигляді м`ясокомбінату та зміни назви боржника на ПП «Східна м`ясопереробна компанія», з метою уникнення необхідності повернення майна потерпілій особі та завдання, тим самим, шкоди в розмірі 3511398,56грн.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № встановлено, що власником нерухомого майна, а саме м`ясокомбінат (розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт.Суворове, вул.Троїцька, 105-а, реєстраційний номер 20, загальною площею 1725,2 м2, що складається з: м`ясокомбінат А (загальна площа 1513,3 м2), сторожова Б (загальна площа 16,9 м2), адмінбудівля В (загальна площа 112,6 м2), котельна Г (загальна площа 82,4 м2), вбиральня Д, сан. пропускник Є, дизельна Ж, гараж НОМЕР_3 , надвірні споруди 1-7), являється ОСОБА_7 .

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, оскільки підставою арешту майна є те, що зазначене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, метою арешту майна є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), у даному клопотанні майно має значення речового доказу у кримінальному провадженні та може бути вирішене питання про відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також те, що в разі не застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, вказане може призвести до перетворення та відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

У зв`язку з викладеним, слідчий просить накласти арешт на вилучений на нерухоме майно, що на праві власності належить ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_4 ) а саме: м`ясокомбінат, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20, загальною площею 1725,2 м2, що складається з: м`ясокомбінат А (загальна площа 1513,3 м2), сторожова Б (загальна площа 16,9 м2) адмінбудівля В (загальна площа 112,6 м2), котельна Г (загальна площа 82,4 м2), вбиральня Д, сан. пропускник Є, дизельна Ж, гараж НОМЕР_3 , надвірні споруди 1-7.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, в клопотанні зазначили про розгляд клопотання без їх участі.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина. Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

У поданому клопотанні наголошується на необхідності арешту вказаного майна з метою забезпечення збереження речового доказу.

Однак, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим та прокурором не надано доказів, що вказане майно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи можливої компенсації для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, як того вимагають приписи ч.1 та ч.3 ст.170 КПК України.

Слідчий у клопотанні не обґрунтував, чому є підстави вважати, що нерухоме майно, що на праві власності належить ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_4 ) а саме: «м`ясокомбінат», розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, смт.Бессарабське (Суворове), вул. Троїцька (колишня Комсомольська), 105-а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20, загальною площею 1725,2 м2, що складається з: м`ясокомбінат А (загальна площа 1513,3 м2), сторожова Б (загальна площа 16,9 м2), адмінбудівля В (загальна площа 112,6 м2), котельна Г (загальна площа 82,4 м2), вбиральня Д, сан. пропускник Є, дизельна Ж, гараж 3, надвірні споруди 1-7, є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженні №0001186 від 08.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. При цьому, згідно фабули, зазначеної у витягу з ЄРДР, до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області 08.12.2022 надійшла заява від ТОВ «Агропрайм Холдінг» про те, що ПП «ЮГ-Алекс» заволоділа грошовим коштами ТОВ «Агропрайм Холдінг» в особливо великих розмірах.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не підпадає під ознаки речового доказу, які визначені ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Щодо посилання слідчого у клопотанні, що метою арешту майна є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального провадження (цивільний позов), то слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З вказаної імперативної норми вбачається, що за клопотанням цивільного позивача з метою визначеною п.4. ч.2 ст.170 КПК України (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди) арешт майна може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Однак, як встановлено слідчим суддею, вказане майно, на яке заявник просить накласти арешт, не відповідає означеним критеріям. В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001186 від 08.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, жодній особі не повідомлено про підозру та провадження не здійснюється щодо юридичної особи.

Отже, слідчій суд вважає, що безпідставною є вказівка на те, що метою арешту майна є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального провадження (цивільний позов).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Суддя: ОСОБА_1