печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/39201/18-к від 10.08.2018 у кримінальному провадженні № 0002879 від 11.09.2017, -

ВСТАНОВИВ:

17.08.2023 до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/39201/18-к від 10.08.2018 у кримінальному провадженні № 0002879 від 11.09.2017.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, на необґрунтованість та безпідставність накладення арешту на майно, а відтак наявні підстави для скасування арешту майна.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник Офісу Генерального прокурора у судове засідання не з`явився. Прокурор у кримінальному провадженні № 0002887 - прокурор першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 через канцелярію суду подав заперечення на вказане клопотання, зазначивши, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002887 від 12.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З, 4 ст. 190, ст. 290, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 та ч. 2 ст. 366, та ч. 3 ст. 368 КК України.

Матеріалами досудового розслідування встановлено, що ряд осіб, у період з 2016 року по даний час, в митному режимі тимчасового ввезення, ввозили на митну територію України вантажні автомобілі, які не відповідають екологічним нормам «Євро-5» та не можуть бути розмитнені і перереєстровані для використання за призначенням в Україні.

В подальшому на зазначені транспортні засоби виготовлено завідомо неправдиві свідоцтва про державну реєстрацію транспортних засобів, із зазначенням у них завідомо неправдивих відомостей про нібито проведене переобладнання транспортних засобів та зазначенням додаткового ідентифікаційного номера транспортного засобу, який на законних підставах перебуває та використовується на території України.

Вказані свідоцтва виготовлені шляхом внесення до офіційних документів, якими є електронні реєстраційні картки у електронній базі даних НАІС, завідомо неправдивих відомостей про перереєстрацію транспортних засобів у зв`язку з нібито проведеним їх переобладнанням шляхом заміни рами.

Після виготовлення завідомо неправдивих свідоцтв про державну реєстрацію транспортних засобів тимчасово ввезені, такі, що не можуть на законних підставах знаходитись та використовуватись на території України транспортні засоби реалізовано громадянам та юридичним особам під виглядом таких, які на законних підставах знаходяться та використовуються на території України, внаслідок чого зазначеним особам спричинено шкоду в розмірі вартості транспортного засобу.

Так, згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 23/7783, 15.03.2017, через пункт пропуску для автомобільного сполучення «Краковець», під керуванням іноземця - Pelczarski Mateusz Rafal, на територію України в`їхав автомобіль MAN із номерним знаком НОМЕР_1 , та VIN-кодом НОМЕР_2 .

Водночас, відповідно до листів ДФС України № 105 89/5/99-99-20- 01-01-16 та Львівської митниці ДФС № 1068/5/13-70-09, 19.03.2017, через митний пост «Краковець», в режимі тимчасового ввезення, було пропущено транспортний засіб із номерним знаком НОМЕР_1 , але VIN-кодом НОМЕР_3 .

Далі, на підставі попередньої вантажно-митної декларації № UA209190/2017/102306 від 28.03.2017 , поданої ПП «Пост Груп» до митних органів, на митну територію України було начебто ввезено раму вантажного автомобіля MAN, із VIN-кодом НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про деякі питання ввезення на митну територію України та проведення першої державної реєстрації транспортних засобів», з 01.01.2016 в України здійснюється митне оформлення та перша державна реєстрація вантажних автомобілів лише за умови їх відповідності екологічним нормам «€вро-5».

Відповідно до листа ТОВ «МАН Трак енд Бас Юкрейн» № 17 від 07.03.2023, вантажний автомобіль марки MAN, із VIN-кодом НОМЕР_2 відповідає екологічним стандартам лише «Євро-3».

Крім того, відповідно до ст. 380 Митного кодексу України, тимчасове ввезення на митну територію транспортних засобів громадянами-нерезидентами дозволяється на строк до одного року.

Тобто, транспортний засіб із VIN-кодом НОМЕР_2 не міг законним шляхом пройти митне оформлення та не можна було здійснювати його державну реєстрацію на території України, а відтак, перебування вказаного автомобіля на території України з квітня 2017 року - незаконне.

Крім того, знищення дійсного ідентифікаційного номеру та нанесення кустарним способом номерного позначення свідчить про підробку номера шасі (кузова) транспортного засобу та його зміну без відповідного дозволу органів МВС. Такі факти також досліджуються в рамках цього кримінального провадження (епізод відносно ст. 290 КК України).

З огляду на викладене вбачається, що внаслідок протиправної діяльності службових осіб регіональних митниць спільно зі службовими особами сервісних центрів МВС, службовими особами ПП «Посіт Груп» та іншими по ввезенню на митну територію України вищезазначених транспортних засобів та подальшої їх незаконної реєстрації та реалізації, шляхом введення громадян та юридичних осіб у оману щодо законності перебування та використання цих транспортних засобів на території України, останнім та державним інтересам спричинено шкоду у особливо великих розмірах.

Встановлений транспортний засіб є матеріальним об`єктом, який є предметом злочину, зберіг на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як докази фактів, викладених вище, а саме - докази незаконного ввезення транспортного засобу на територію України, фальсифікації документів щодо його переобладнання, підроблений VIN-код транспортного засобу, а також інших фактів, що мають значення для кримінального провадження.

З огляду на викладене, постановою слідчого у кримінальному провадженні від 10.08.2018 транспортний засіб із VIN-кодом НОМЕР_2 визнано речовим доказом.

Окрім того, зазначений транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення, та одержаний внаслідок його вчинення і, як такий, може бути предметом спеціальної конфіскації у розумінні ст. 96-2 КК України.

Також, зважаючи на значний розмір збитків, спричинений впровадженням та реалізацією злочинної схеми з ухилення від сплати митних платежів та зборів у зв`язку із ввезенням на територію України транспортних засобів, наявні підстави вважати, що вказані транспортні засоби, реалізовані громадянам за злочинною схемою, шляхом введення їх в оману щодо можливості використання ввезених транспортних засобів на території України, можуть бути використані для відшкодування шкоди, спричиненої злочином.

З огляду на викладені обставини та їх підтвердження належними доказами, зібраними в рамках провадження, після їх перевірки та в рамках здійснення судового контролю у кримінальному провадженні, 10.08.2018 Печерським районним судом м. Києва накладено арешт на транспортний засіб із VIN-кодом НОМЕР_2 .

Водночас, відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 56635008 від 16.08.2018, в Державному реєстрі було зареєстровано обтяження транспортного засобу із VIN-кодом НОМЕР_2 .

При цьому, прокурором в запереченнях зазначено, що прокурорами Офісу Генерального прокурора виділяються матеріали досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0002887 та направляються до суду відносно працівників митної служби, що вносили неправдиві відомості до інших документів, а саме замінною порядку цифр у Він-кодах автомобілів що ввозились в Україну.

Зазначені кримінальні провадження за обвинуваченням працівників митної служби, перебувають на розгляді Яворівського районного суду Львівської області.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002887 триває, і потреба в арешті транспортного засобу із VIN-кодом НОМЕР_2 не відпала.

Також в запереченнях зазначено, що у зв`язку із встановленням факту нездійснення митного оформлення вантажного автомобіля марки MAN, із VIN-кодом НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_4 та відповідно до п. 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок), його державна реєстрація має бути скасована. Викладене узгоджується із з урахуванням правозастосовного висновку Верховного Суду України, висловленому у постановах від 17.12.2013 у справі 21-422а13, від 22.10.2013 у справі 21-104а13 та від 06.05.2020 у справі № 803/661/18.

Крім того, судом вже розглядалось клопотання адвоката щодо скасування арешту майна подане в інтересах ОСОБА_4 , 26 квітня 2022 року слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва винесено ухвалу за результатами розгляду зазначеного клопотання і в частині арешту майна відмовлено.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, вивчивши заперечення прокурора, дослідивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002887 від 12.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З, 4 ст. 190, ст. 290, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 та ч. 2 ст. 366, та ч. 3 ст. 368 КК України.

10 серпня 2018 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва у справі №757/39201/18-к було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України про накладення арешту в рамках кримінального провадження № 0002879 на ряд транспортних засобі, у тому числі на транспортний засіб марки «MAN», шасі № (VIN код) НОМЕР_4 (в ухвалі від 10.08.2018 року помилково зазначено інший номер шасі: НОМЕР_2 ), д.н.з НОМЕР_5 .

Зазначеною ухвалою слідчого судді накладено арешт на вище вказаний транспортний засіб, який перебуває у приватній власності - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною користування, розпорядження та відчуження, а також надано дозвіл на його розшук, затримання та поміщення на спеціальні майданчики для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідної до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначена правова підстава для накладення арешту на майно є самостійною правовою підставою та Закон не ставить в залежність можливість накладення арешту на таке майно з процесуальним статусом особи, у володінні якої воно перебуває.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвал Печерського районного суду м. Києва задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, суд виходив з того, що арешт необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Разом з тим, як встановлено, що 26.04.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/47765/20-к було скасована арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2018 р. у справі № 757/39201/18-к на автомобіль MAN TGA 26.463 державний номерний знак НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , в частині дозволу на розшук, затримання та поміщення заззначеного транспортного засобу на спеціальний майданчик.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки доводи являються предметом перевірки органу досудового розслідування, що вбачається з ухвали про накладення арешту на майно, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 22, 26, 106, 92, 98, 167, 170-175, 309, 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/39201/18-к від 10.08.2018 у кримінальному провадженні № 0002879 від 11.09.2017 - відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1