Справа № 172/800/23
Провадження № 1-кп/172/63/23
У Х В А Л А

іменем України

18.09.2023 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

законного представника - ОСОБА_5

особи, стосовно якої розглядається клопотання - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Васильківка матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Богданівка Васильківського району Дніпропетровської області, має загальну середню освіту, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України, -

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 10.04.2023 року за ознаками вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В

До Васильківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання начальника СД ВП №1 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області погодженого з прокурором Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 21.02.2023 року близько 06:00 год. прийшов до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає раніше йому знайомий ОСОБА_7 та покликав останнього. Господар домоволодіння вийшов з території двору та почав обурюватися з того приводу, що ОСОБА_6 , з самого ранку турбує його родину. В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виникла сварка, яка без розриву у часі, перейшла в штовханину. Під час сутички ОСОБА_6 схопив потерпілого руками за тулуб, а потерпілий в свою чергу намагався вирватися від ОСОБА_6 виставивши долоні обох рук в сторону обличчя останнього. ОСОБА_6 , скориставшись вказаною ситуацією, вхопив зубами край великого пальця лівої кисті ОСОБА_7 та відкусив частину фаланги.

Своїми діями ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичного експерта Синельниківського районного відділення КЗ "Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи" ДОР" №90 від 13.04.2023, спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді укуса нігтьової фаланги першого пальця лівої кисті на1/2, після її травматичної ампутації, яка могла утворитися при укусі зубами людини.

Вищевказані тілесні ушкодження, за критерієм втрати працездатності менш 10% відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, дії ОСОБА_6 підпадають під ознаки кримінального проступку передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто, заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У ході судового розгляду встановлено, що згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 258 від 03.05.2023 року ОСОБА_6 у період інкримінованого йому діяння страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної, яке позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

ОСОБА_6 у судовому засіданні винним себе в інкримінованому йому суспільно небезпечному діянні не визнав повністю та підтвердив фактичні обставини вчиненого суспільно небезпечного діяння відповідно до клопотання, заперечував проти застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру. Пояснив, що проживав по АДРЕСА_2 . У своєму дворі поводив себе іноді неадекватно. Іноді сварився із сусідами, але коли вони загрожували. Також допомагав сусідам по господарству коли просили. Нікого не тероризував, а здебільшого допомагав. Прийшов до ОСОБА_7 з нормальними намірами, але той вийшов і вдарив палицею по голові. На мить він втратив зір і почав захищатися. Бійка була на вулиці. Як тільки відчув палець у своєму роті, відкусив його. Боявся за своє життя. Коли потерпілий відкрив хвіртку, привітався до нього "Слава Україні", а він вийшов на вулицю, взявши палицю і вдарив по голові. Після бійки попросив дати йому смолу, на що потерпілий викинув її на дорогу. Він взяв смолу і пішов до себе. Вдома шмат пальця він виплюнув. Все що сталося він пам`ятає. Подія була 21.02.2023 року о 06:00 год. Він прийшов взяти смоли. Раніше брав у потерпілого смолу, ремонтувати дах, але мати сказала, щоб повернув і приніс йому назад, але потім він знову вирішив її взяти. Під час бійки потерпілий сам засунув палець до рота і він його відкусив, так як потерпілий продовжував його бити. Відкусити палець мав бажання, щоб припинити бійку. Після цієї подіції він проходив лікування у психіатричній лікарні з 27.02 по 28.03.2023 року. Вважає себе здоровим, тому лікування не потребує.

Захисник ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_5 заперечували щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги оскільки той діяв у межах необхідної оборони.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що жив по сусідству з ОСОБА_6 , який вів себе не завжди адекватно, що виражалося у тому, що він кричав, гупав у двері, де він жив. Перед цим до сусідів рвався зайти до будинку, але ті не пускали, тому ОСОБА_6 стукав по вікнах. Також сусіди розказували, що ОСОБА_6 ночами ходив і стукав по дверях, або рано вранці - по воротах. Крім цього, розповідали, що приставав до людей мало не до бійки. Тобто поведінка неадекватна у нього і люди його реально боялися. Колись він дав ОСОБА_6 шмат смоли, але той то приносив його назад, то знову забирав і так близько півтора місяці. 21.02.2023 року о 06:00 год. жінка сказала, щоб він вийшов на двір, бо хтось гупає по воротах. Він вийшов роздратований, а ОСОБА_6 стояв і нічого не говорив, лише спробував прорватися у двір, але він почав його випихати. Він перелякався вигляду ОСОБА_6 , бо погляд у нього був "скляний". Випихаючи його, почалася штовханина, під час якої той відкусив частину пальця, пережував його і ковтнув. Він тягнувся до вуха, щоб його відкусити, але відштовхуючи його голову, він повернув її та відкусив палець. Потім став і дивився на нього, посміхаючись. Після цього, він виніс здоровою рукою ОСОБА_6 шмат смоли і кинув йому. Той забрав і пішов. Повернувшись до будинку, викликав швидку і поліцію. Наразі рука не функціонує як до цієї події. Щоб бив палицею, він не пам`ятає, але якби щось було під рукою, то міг би застосувати. Коли виходив до ОСОБА_6 у нього з собою нічого небуло.

Допитана у суді свідок ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_6 5 років жив у Васильківці . Вона приїзджала до нього, готувала їжу, прибирала. До події він вів себе агресивно, кричав, бив по воротах. Після події його зловили і відвезли до лікарні. Через місяць забрали додому, його стан покращився. Наразі ОСОБА_6 живе з нею і допомагає їй по господарству. Факти бійок чи конфліктів сина з іншими людьми їй не відомі. До цього син лікувався 4 місяці у військовому госпіталі у 2018 році від шизофренії. З 2018 року перебуває на обліку у лікаря психіатра. У лютому 2023 року у сина було загострення і поліція та ШМД помістили його на лікування. Вона проти застосування примусових заходів медичного характеру. Після події, вона приїхала приблизно 23.02.2023 року і побачила у сина на голові рану. Він сказав, що його вдарив потерпілий. На сьогоднішній день син адекватний, але дуже переживає через війну. Після госпіталя сказали, що треба щорічно лікуватися у психіатричній лікарні і оформити групу по інвалідності, але цих рекомендацій вони не дотрималися.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що в день, коли сталася подія, близько 06:00 години ранку прокинулася від криків сусідів - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Виглянула у вікно і побачила, що вони штовхають один одного. Потім приїхала поліція.

Допитана у суді свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона є цивільною дружиною потерпілого, близько 7 років. В той день дуже рано почула гавкіт собак. Підійшла до хвіртки, там стояв ОСОБА_11 і просив смолу. Вона сказала, що нічого не знає, а чоловік відпочиває. Десь через хвилин 15, знову загавкали собаки. Вона розбудила чоловіка і він пішов до воріт. Через деякий час чоловік зайшов до будинку у крові і викликала медичну допомогу та поліцію. Безпосередньо бійки вона не бачила. Коли потерпілий виходив з будинку, то у руках нічого не тримав. Раніше ОСОБА_11 приходив за смолою до них, брав її, потім повертав. Коли ОСОБА_11 жив по сусідству з ними, то вона боялася з роботи ходити додому.

Не зважаючи на не визнання ОСОБА_6 обставин, встановлених під час досудового розслідування, факт вчинення ним суспільно-небезпечного діяння підтверджено дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000020 від 10.04.2023 року згідно з яким зареєстровано факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.04.2023 року відповідно до якого ОСОБА_7 повідомив про спричинення йому тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 6-7);

- висновком експерта № 90 від 13.04.2023 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 встановлена кукса нігтьової фаланги 1 пальця лівої кисті на рівні 1/2, після її травматичної ампутації, яка могла утворитися від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею (поверхнями), не виключено за умов вказаних потерпілим, тобто при укусі зубами людини. Вказані експертні дані щодо характеру встановленого тілесного ушкодження не виключають ймовірності строків спричинення, зазначених у постанові дізнавача і самим обстеженим, тобто 21.02.2023 року. На момент проведення експертизи зазначене тілесне ушкодження за критерієм втрати працездатності менш 10% відноситься до категорії легких з короткочасним розладом здоров`я (т. 2 а.с. 21-22);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.04.2023 року під час якого ОСОБА_7 розказав та показав як ОСОБА_6 спричинив йому тілесні ушодження (т. 2 а.с. 23-26);

- висновком експерта № 92 від 15.04.2023 року (додатковий до Висновку експерта № 90 від 13.04.23), з якого вбачається, що судово-медичні дані щодо характеру і локалізації, наявних у потерпілого тілесних ушкоджень першого пальця лівої кисті, не суперечать механізму їх спричинення, що відображені у представленому протоколі проведення слідчого експерименту від 14.04.2023 року за участі самого потерпілого ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 28-29);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.04.2023 року під час якого свідок ОСОБА_9 розказала та показала як ОСОБА_6 і ОСОБА_7 штовхали один одного. При цьому свідок стверджує, що у них в руках не було ніяких предметів (т. 2 а.с. 46-48);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.04.2023 року під час якого ОСОБА_6 розказав та показав як він спричинив ОСОБА_7 тілесні ушодження (т. 2 а.с. 74-77);

- висновком судово-психіатричного експерта № 258 від 03.05.2023 року відповідно до якого ОСОБА_6 у період інкримінованого йому діяння страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. Потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги. (т. 2 а.с. 85-88).

Суд критично відноситься до показань ОСОБА_6 про те, що потерпілий напав на нього першим нанісши удар палицею по голові оскільки жодний зі свідків і потрепілий не підтвердили наявність палиці. Жодних даних про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 відповідно до його показань суду не надано. Крім того, суд зважає на діагноз ОСОБА_6 , а тому вважає, що останній може повідомляти про неіснуючі факти і обставини з метою виправдання своїх протиправних дій.

Оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України було вчинене ОСОБА_6 .

В той же час, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Частиною 4 статті 503 КПК України визначено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Згідно з вимогами ч. 1 та ч. 2 ст. 513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Визначаючи ОСОБА_6 вид примусових заходів медичного характеру, суд враховує дані висновку судово-психіатричного експерта № 258 від 03.05.2023 року, ступінь тяжкості вчиненого діяння, а також ступінь небезпечності ОСОБА_6 як для себе так і для інших осіб.

Речові докази у справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 508, 512-513, 516 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1