печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.05.2023 Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за №0004296 від 27.06.2015 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новодружеськ, Луганської області, громадянина України, українця, не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 11.07.2001 року Лисичанським міським судом Луганської області за ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку строком на 1 рік; 07.02.2003 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.4 ст.296, ст.70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років; 31.07.2009 року Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.186, ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі, з урахуванням ухвали Апеляційного суду Львівської області від 15.12.2009 року вирок суду змінено, призначено 4 роки позбавлення волі; 27.11.2014 року Сєверодонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.69 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі; 20.02.2015 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.186, ст. 69, 70 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого за повним відбуттям покарання 07.03.2015 року; 20.07.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ст.69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 15.03.2018 року Апеляційним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, які відбув, звільнений 12.03.2019 року з місць позбавлення волі; 13.03.2020 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст.186 КК України до 6 років позбавлення волі, ухвалою Київського апеляційного суду від 06.09.2021 року вирок суду змінено, призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,

встановив:

ОСОБА_5 27 червня 2015 року близько 05 години 30 хвилин, перебуваючи у парковій зоні, яка розташована біля будинку № 3 по вулиці Верхній в м. Києві, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, із погрозою застосуванням насильства до потерпілої ОСОБА_6 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито заволодів золотим ланцюжком 585 проби, вартістю 4000 гривень, з кулоном з камінням вишневого кольору, вартість якого складає 3500 гривень, із золотими каблучками, а саме: золотою каблучкою, з каменем вишневого кольору, вартістю 3500 гривень, та золотою каблучкою із каменем цирконію, вартістю 3000 гривень. Продовжуючи свій злочинний умисел, заволодів грошовими коштами у сумі 1000 гривень, та утримуючи все майно, яким відкрито заволодів, пішов у невідомому напрямку та зник з місця вчинення злочину, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 15 000 гривень.

Встановлення вказаних фактичних обставин здійснено судом у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно вимог ст.337 КПК України.

Судом досліджувались лише ті докази, які надавались сторонами, і на дослідженні яких вони наполягали.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні зазначеного злочину не визнав повністю. Допит обвинуваченого ОСОБА_5 не відбувся у зв`язку із тим, що обвинувачений надати показання після оголошення обвинувального акту відмовився, та у зв`язку із видаленням останнього з зали суду до закінчення судового розгляду.

Допитана у судовому засіданні, ОСОБА_6 показала, що 27.06.2015 вона вийшла з метро «Академмістечко» та розмовляла по телефону у навушниках, зі спини до неї підбіг обвинувачений та викрав телефон, почав бігти, вона почала кричати та наздоганяти його, але він втік. Потім вона свій телефон заблокувала, але на нього можна було зателефонувати. Пізніше, близько 3 години ночі її телефон ввімкнувся та невідомий зателефонував на номер її друга, оскільки він був зазначений, як екстрений, та повідомив, що її телефон у нього, та вона має за телефон віддати 4 000 грн., тоді обвинувачений їй поверне телефон. Обвинувачений викликав їй таксі, вони домовились зустрітись у «Гідропарку», потім обвинувачений змінив напрямок руху на бул. Дружби Народів у м. Києві.Весь цей час потерпіла спілкувалась з обвинуваченим по телефону. До місця зустрічі вона їхала з оперативними співробітниками, які потім втратили її з поля зору. Коли вона прийшла на місце зустрічі, віддала обвинуваченому кошти в сумі 1 000 грн., але обвинувачений почав обурюватись, що грошей менше, ніж він просив, та сказав, що не віддасть їй телефон, поки вона йому не віддасть всю суму. Потім обвинувачений почав їй погрожувати та відібрав ланцюжок, який був у неї на шиї та каблучки. Потерпілій вдалось втекти від обвинуваченого, вона почала кликати на допомогу, це почули співробітники поліції, які приїхали з нею та затримали обвинуваченого.

У показаннях потерпілої, наданих нею у судовому засіданні, детально вказані спосіб, час та місце вчинення інкримінованим обвинуваченому діянь.

Показання потерпілої суд вважає об`єктивними, послідовними, вони узгоджуються з іншими доказами, зокрема, показаннями свідків. За своїм змістом це прямі докази вини ОСОБА_5 у інкримінованому діянні.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що 27.06.2015 року йому зателефонував черговий Святошинського РУГУ у м. Києві та повідомив, що звернулась потерпіла ОСОБА_6 з приводу грабежу телефону біля станції метро «Академмістечко». Потерпілу спочатку доставили до управління для написання заяви про вчинення злочину. Потім приблизно о 23 годині, йому знову зателефонував черговий, та повідомив, що до управління поліції знову звернулась потерпіла ОСОБА_6 та повідомила, що з нею зв`язалась особа, яка викрала у неї телефон, та хоче з нею зустрітись, щоб, начебто, повернути телефон за гроші. Він приїхав до управління, подзвонив своєму колезі ОСОБА_8 , та поїхав на зустріч з потерпілою ОСОБА_6 на станцію метро «Лісова». Потім потерпіла зв`язалась із обвинуваченим, і постійно з ним була на зв`язку. Обвинувачений призначив зустріч спочатку у Гідропарку, потім біля бул. Дружби Народів у м. Києві. Вони поїхали на зустріч, потім потерпіла зникла з поля зору. Через деякий час потерпіла вибігла із лісопосадки та повідомила, що в неї відкрито викрали гроші та золоті прикраси. Він з ОСОБА_8 побачили чорний силует людини, почали її переслідувати, наздогнали особу та затримали. Нею виявися обвинувачений ОСОБА_5 . При цьому при поверхневому огляді обвинуваченого були виявлені мобільний телефон та грошові кошти, відібрані у потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що 27.06.2015 року йому зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що до чергової частини Святошинського РУГУ у м. Києві звернулась потерпіла ОСОБА_6 та повідомила, що невідома їй людина відкрито заволоділа її мобільним телефоном. Потім він викликав таксі та поїхав на зустріч із ОСОБА_7 , після чого вони разом рушили на зустріч із ОСОБА_6 біля метро «Лісова». При зустрічі із нею біля метро «Лісова» вона підсіла до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у таксі. При пересуванні по м. Києву потерпілій зателефонував невідомий та повідомив, що вона повинна сісти у автомобіль, який він замовив, та виконувати всі його вказівки. Потім вони поїхали до автомобіля, який був неподалік метро «Лісова», та потерпіла ОСОБА_6 пересіла в автомобіль, який їй замовив невідомий. Вони поїхали за потерпілою у бік Гідропарку. Автомобіль, у якому їхала потерпіла, зупинився на АЗС «Сокар», остання вийшла із автомобіля. Потім потерпіла зникла, і вони почали робити обхід прилеглої території, однак потерпілу не могли знайти і телефон її не відповідав. Пізніше на виїзді з АЗС потерпіла вибігла з лісу та почала кричати, що з неї познімали золоті прикраси. Потім він побіг в бік кладовища, там був обвинувачений ОСОБА_5 , який почав втікати. До нього підбіг ОСОБА_7 та затримали обвинуваченого. ОСОБА_5 вів себе агресивно. При зовнішньому огляді обвинуваченого було виявлено мобільні телефони та гроші.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_5 доводиться даними, які містяться у висновку експерта №1153мб від 07.09.2015 року, згідно якого генетичні ознаки слини, виявлені на недопалках цигарок «Chesterfield», які були виявлені та вилучені, за адресою: м. Київ, бул. Дружби Народів, 35, збігаються між собою, належать особі чоловічої генетичної статі, збігаються з генетичними ознаками зразка слини підозрюваного ОСОБА_5 ; у протоколі огляду місця події, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено та вилучено грошові кошти та мобільний телефон; протоколом отримання тимчасового доступу до речей та документів, відповідно до якого телефон вилучений у ОСОБА_5 перебував у локаціях відповідно до наведених вище обставин справи.

Докази мають об`єктивний характер, дані експертизи є допустимими, оскільки отримані згідно вимог КПК України, і також є прямими.

Отже, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежу), вчиненого повторно, поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин справи, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого діяння.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні діянь, що йому інкримінуються, доведена повністю.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого, суд дотримується вимог ст.337 КПК України.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. 65, 66, 67 КПК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, його ставлення до вчиненого, протягом тривалого часу злочинна діяльність обвинуваченого не припинялась, жодних соціальних значимих висновків для себе обвинувачений ОСОБА_5 не зробив.

Обставин, що пом`якшують покарання, немає.

Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченому, - рецидив злочинів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та необхідність призначення йому основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, та з урахуванням вироку Святошинського районного суду м. Києва від 13.03.2020 року остаточно - за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати стягнути необхідно з обвинуваченого.

Доля речових доказів вирішується згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням змісту вироку Святошинського районного суду м. Києва від 13.03.2020 року за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 06.09.2019 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Судові витрати за проведення експертизи № 1153мб у розмірі 4 062 грн. 52 коп. - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Речові докази, а саме:

- грошові кошти у сумі 1 000 грн., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній;

- грошові кошти у сумі 148 грн., які передані на зберігання ОСОБА_9 - залишити останній.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі неподачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя ОСОБА_10