ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/416/23 Справа № 712/8334/23 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 серпня 2023 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000031 від 23.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України.

в с т а н о в и в :

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, що перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_7 , а саме на: предмети схожі на грошові кошти (номінали купюр перераховані у клопотанні); транспортний засіб DAF XF 450 FT 10837, державний номерний знак НОМЕР_1 ; транспортний засіб KRONE SD, державний номерний знак НОМЕР_2 ; транспортний засіб SCANIA R450 12742, державний номерний знак НОМЕР_3 ; транспортний засіб SCANIA P114 10600, державний номерний знак НОМЕР_4 ; транспортний засіб SCHMITZ SPR 24L, державний номерний знак НОМЕР_5 ; транспортний засіб SCANIA G410 12742, державний номерний знак НОМЕР_6 ; транспортний засіб KOEGEL SN 24, державний номерний знак НОМЕР_7 ; транспортний засіб SCHMITZ S 01, державний номерний знак НОМЕР_8 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку кадастровий номер :03:004:0770.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 серпня 2023 року клопотання задоволено частково.

Накладено арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , українки, громадянки України, фізичної особи-підприємця, а саме на: квартиру АДРЕСА_5 ; квартиру АДРЕСА_6 ; будинок АДРЕСА_2 .

Задовольняючи частково клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на нерухоме майно, яке перелічене в клопотання слідчого, та перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_7 , а саме на дві квартири та будинок, враховуючи завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, зважаючи на те, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України, що в тому числі, інкримінується ОСОБА_7 , передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою виконання вироку суду в частині конфіскації майна, наявності ризиків приховування, відчуження, зникнення або знищення цього майна.

Водночас, слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти та транспорті засоби, належні ОСОБА_7 , оскільки ухвалою слідчого судді від 19.04.2023 у справі № 712/9727/22, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду від 09.05.2023, за заявою ОСОБА_7 скасовано частково арешт, накладений ухвалою суду від 21.11.2022, так як ОСОБА_7 є ФОП, основним видом діяльності якої є автомобільний транспорт. Крім того, ОСОБА_7 орендує транспорті засоби на підставі договорів оренди для здійснення підприємницької діяльності. Відповідно до банківських виписок, наданих до клопотання, грошові кошти надходять на рахунок ОСОБА_7 від здійснення нею саме підприємницької діяльності. Відповідно до кредитного договору від 17.12.2021 № -КД-1 ОСОБА_7 отримала кредит у розмірі 500 000 грн. Згідно податкових декларацій платника єдиного податку ФОП за 2018-2021 роки, обсяг доходу за звітний період в 2020 році становив 1 480 321 грн, що засвідбує, що ОСОБА_7 , здійснюючи підприємницьку діяльність отримувала значні кошти.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор Черкаської обласної прокуратури оскаржив її в апеляційному порядку та просив скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.08.2023 та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна ОСОБА_7 у справі № 712/8334/23.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Невідповідність висновків суду полягає у тому, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Так, задовольняючи частково вказане клопотання слідчий суддя зазначив, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.04.2023, яка залишена без змін ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09.05.2023 за заявою ОСОБА_7 скасовано частково арешт, накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.11.2022, а саме: на грошові кошти.

Ухвали судів, якими раніше приймались рішення щодо вказаних грошових коштів, не можуть бути підставою для відмови в накладенні арешту на ці кошти в цьому випадку, оскільки на даний час змінився процесуальний статус ОСОБА_7 , якій 10.08.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358 КК України, внаслідок чого державним інтересам завдано збитків на суму 1 160 454,93 грн. Вказані грошові кошти відповідно до положень ст. 170 КПК України можуть бути конфісковані, як вид покарання або спрямовані на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень.

На думку прокурора, відмова слідчого судді в накладенні арешту на грошові кошти та транспортні засоби, які належать ОСОБА_7 , не можна вважати належним чином обґрунтованою та вмотивованою.

Прокурор звертає увагу на те, що слідчий у клопотанні до суду про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , як підстави накладення такого арешту зазначив необхідність забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя при постановленні ухвали від 14.08.2023 не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, та не надав оцінки доводам слідчого щодо накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч. 3 ст. 132 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч. ч. 1, 2, 5, 6 ст. 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, слідчий просив накласти арешт на майно з метою подальшої конфіскації майна (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України) та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбачає наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою, щодо якої такий захід застосовується, кримінального правопорушення, а у випадку застосування такого запобіжного заходу відносно юридичної особи, то застосування арешту майна з даних підстав вважатиметься законним, якщо відносно вказаної юридичної особи здійснюється кримінальне провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону судом дотримано в повній мірі з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено та вбачається з матеріалів справи, що у провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000031 від 23.06.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується в рамках кримінального провадження № 0000031, причетна, зокрема, ОСОБА_7 .

10.08.2023 ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , українці, громадянці України, раніше не судимій, фізичній особі-підприємцю, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191; ч. 3 ст. 209; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: організація привласнення та пособництво у привласненні чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, організованою групою (ч. ч. 3, 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України); набуття, володіння, здійснення фінансових операцій та зміни форми (перетворення) майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинене організованою групою, члени якої знали, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом (ч. 3 ст. 209 КК України); організація підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця та організація умисного подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинені організованою групою (ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1 КК України); організація підроблення офіційних документів, що посвідчуються громадянином-підприємцем, які надають права, з метою особистого використання, вчинене організованою групою (ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 358 КК України).

Так, санкції статті, яка інкримінуються підозрюваній ОСОБА_7 , а саме ч. 5 ст. 191 КК та ч. 3 ст. 209 КК України передбачають покарання у вигляді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

У відповідності до інформаційних довідок з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 340531345 № 340531945, № 340530918 від 26.07.2023 ОСОБА_7 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_2 , квартира АДРЕСА_5 , квартира АДРЕСА_6 , земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0770 для ведення особистого селянського господарства.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Черкаській області Головного сервісного центру МВС № 31/23-1704 від 03.08.2023, станом на 26.07.2023 за ОСОБА_7 зареєстровано транспортний засіб DAF XF 450 FT 10837, № кузова НОМЕР_9 , державний номерний знак НОМЕР_1 ; транспортний засіб KRONE SD, № кузова НОМЕР_10 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; транспортний засіб SCANIA R450 12742, № кузова НОМЕР_11 , державний номерний знак НОМЕР_3 ; транспортний засіб SCANIA P114 10600, № кузова НОМЕР_12 , державний номерний знак НОМЕР_4 ; транспортний засіб SCHMITZ SPR 24L, № кузова НОМЕР_13 , державний номерний знак НОМЕР_5 ; транспортний засіб SCANIA G410 12742, № кузова НОМЕР_14 , державний номерний знак НОМЕР_6 ; транспортний засіб KOEGEL SN 24, № кузова НОМЕР_15 , державний номерний знак НОМЕР_7 ; транспортний засіб SCHMITZ S 01, № кузова НОМЕР_16 , державний номерний знак НОМЕР_8 ; транспортний засіб MAN, № кузова НОМЕР_17 , державний номерний знак НОМЕР_18 .

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, зважаючи на те, що санкція ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України, що в тому числі, інкримінується ОСОБА_7 , передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою виконання вироку суду в частині конфіскації майна, наявності ризиків приховування, відчуження, зникнення або знищення цього майна, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно, що перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_7 , а саме на: квартиру АДРЕСА_5 ;квартиру АДРЕСА_6 ; будинок АДРЕСА_2 .

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на вищевказане майно.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане нерухоме майно, з метою виконання вироку суду в частині конфіскації майна, в разі його ухвалення, наявності ризиків приховування, відчуження, зникнення або знищення цього майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на: квартиру АДРЕСА_5 ; квартиру АДРЕСА_6 ; будинок АДРЕСА_2 , діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про відсутність підстав для задоволення клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти та транспорті засоби, належні ОСОБА_7 , оскільки при вирішенні клопотання в цій частині слідчий суддя врахував, що ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.04.2023 року у справі № 712/9727/22, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 09.05.2023, за заявою ОСОБА_7 скасовано частково арешт, накладений ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.11.2022, а саме: на грошові кошти, на які просить накласти арешт слідчий у даному клопотанні.

Аналізуючи мотиви скарги прокурора, колегія суддів враховує, що, у підтвердження клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти, слідчим було долучено протокол обшуку від 10.11.2022 проведеного на підставі ухвали слідчого судді про проведення обшуку будинок АДРЕСА_4 в присутності ОСОБА_10 , в ході якого виявлено, зокрема, предмети схожі на грошові кошти з переліченням назв валют, кількості банкнот, їх номіналу (перелік відповідає зазначеному переліку в клопотанні) (т. 1 а.с. 95 зворотна сторона 97).

Додаток до протоколу обшуку від 10.11.2022 опис речей, предметів, цінностей, вилучених під час обшуку в якому вказано, що у ході обшуку було вилучено грошові кошти та інші речі (без конкретизації грошових коштів) (т. 1 а.с. 98).

Ухвалу слідчого судді від 19.04.2023 у справі № 712/9727/22 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000031, якою задоволено клопотання ОСОБА_7 та частково скасовано арешт, накладений ухвалою від 21.11.2022, а саме на грошові кошти (з переліченням назв валют, кількості банкнот, їх номіналу), яка за наслідками апеляційного перегляду 09.05.2023 вступила в законну силу.

Водночас, ставлячи питання про накладення арешту на грошові кошти у спосіб зазначений у клопотанні, а саме з переліченням назв валют, кількості банкнот, їх номіналу та з зазначенням мети такого арешту (забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення), слідчий у відповідності до вимог нормативно-правових актів, які регламентують дії щодо такого майна, не надав суду доказів їх місця та правомірності знаходження у вигляді зазначеному в клопотанні.

Відмовляючи в накладенні арешту на транспортні засоби перелічені в клопотанні слідчий суддя правомірно врахував те, що ОСОБА_7 з 07.02.2008 являється ФОП з основним видом діяльності вантажний автомобільний транспорт. Крім того, ОСОБА_7 орендує транспорті засоби на підставі договорів оренди для здійснення даного виду підприємницької діяльності. Вказаними автомобілями ФОП ОСОБА_7 надає послуги з перевезення вантажів. Від здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_7 отримує прибутки.

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0770, площею 0,0673, розташованої в селі Білозір`я Черкаського району Черкаської області по вул. 50-ти річчя визволення села, то колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого в цій частині, приймаючи до уваги те, що її цільовим призначенням є ведення особистого селянського господарства.

Слід зазначити, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна або третіх осіб з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Отже, апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею були дотримані вимоги кримінального процесуального закону України при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно, що у свою чергу вплинуло на правильність прийнятого рішення.

На ряду з цим апеляційна скарга не містить будь-яких даних, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді обґрунтована та належним чином мотивована і підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги прокурора, не має.

Керуючись ст. ст. 171, 172,173, 376, 404, 405,407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 серпня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13 вересня 2023 року.

Головуюча ОСОБА_2

Судді : ОСОБА_3

ОСОБА_4