Справа №:755/825/23
Провадження №: 1-кс/755/1258/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2023 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання представника цивільного позивача (потерпілого) адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001245 та додані до нього матеріали,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника цивільного позивача (потерпілого) адвоката ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

02.05.2023 року представник цивільного позивача (потерпілого) адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в інтересах цивільного позивача (потерпілого) ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001245, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Відповідно до ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого - слідчого суддю ОСОБА_1 та передано їй матеріали 02.05.2023 року.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що відділом дізнання Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві проводиться дізнання у кримінальному провадженні №0001245 від 08.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, за фактом можливої підробки документів працівниками АТ «Альфа-Банк» та АТ «Укрпошта» з метою заволодіння на користь АТ «Альфа-Банк» квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , що належить потерпілому ОСОБА_4 .

08 липня 2022 року ОСОБА_4 визнано потерпілим по справі та вручено пам?ятку про процесуальні права та обов?язки потерпілого.

08 липня 2022 року дізнавачу також подано цивільний позов по справі, тобто ОСОБА_4 також є цивільним позивачем по справі.

Представник вказує на те, що в провадженні Дніпровського районного суду м.Києва перебуває судова справа №755/6074/21 про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто на квартиру АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_4 . Будучи достовірно обізнаними про те, що по справі було пропущено строк позовної давності, та відповідно виключно через не здійснения ОСОБА_4 подачі заяви про застосування строку позовної давності через його необізнаність про судове засідання та про справу в цілому, та можливості виграти судовий процес, працівники АТ «Альфа-Банку» вступили в зговір з працівниками АТ «Укрпошта» з метою підроблення відомостей та підпису, щодо отримання ОСОБА_4 судових повісток по судовій справі, через що працівники АТ «Альфа-Банк» змогли в судовому засіданні наполягати на вирішенні справи без урахування строку позовної давності та у вигляді заочного рішення.

Так, будучи добре обізнаними з судовими процедурами в силу участі в неодноразових аналогічних судових процесах та будучи обізнаними з наслідками невручения судової повістки для відповідача (тобто неповідомлення відповідача про дату та час розгляду справи) - розгляд справи без його участі, та про те, що саме в результаті такого невручення повістки суд не може розглянути справу без участі відповідача та ухвалити заочне рішення, на думку представника, працівники АТ «Альфа-Банк» задумали вчинення злочину та вступили в злочинну змову з працівниками АТ «УКРПОШТА» щодо підроблення доказів, а саме вручення ОСОБА_4 судової повістки.

В результаті підроблення таких доказів судом здійснювався розгляд справи №755/6074/21 без участі ОСОБА_4 , в порядку заочного вирішення справи.

Так, при надходженні рекомендованого судового листа №690 з судовою повісткою на засідання на 09.11.2021 року працівник АТ «УКРПОШТА» відділення №2098, виконуючи ймовірно злочинну домовленість з працівником АТ «Альфа-Банк», на Повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення із трек кодом №690 АТ «Укрпошта» в бланку «Повідомлення» в графі для відмітки про вручення листа, а саме «Вручено особисто за довіреністю», на думку представника, здійснив внесення завідомо недостовірної інформації про дату вручення листа 06.09.2021 року та підробив замість ОСОБА_4 підпис в графі «особисто».

Після чого на «Повідомленні про вручення поштового відправлення» було проставлено штамп поштового відділення з датою 06.09.2021 року та «Повідомлення» було направлено для повернення до суду.

Підроблення підпису та зазначення недостовірного тексту було здійснено саме 06.11.2021 року, оскільки в цей день «Повідомлення про вручення» було повернуто до суду з відповідними відмітками.

За рахунок повернення до суду «Повідомлення про вручення з відміткою» про ніби-то вручення ОСОБА_4 06.09.2021 року листа суду з повісткою на 09.11.2021 року, справу було розглянуто судом та ухвалено заочне рішення Дніпровського районного суду міста Кисва від 09.11.2021 року у справі №755/6074/21, та позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Судом вирішено на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на належну ОСОБА_4 квартиру.

За рахунок створення умов для відсутності обізнаності про судове засідання та неявки ОСОБА_4 , останній був позбавлений права на надання відзиву та заперечення щодо позову й подачу заяви про застосування строку позовної давності, що повністю виключає можливість задоволення позову, оскільки АТ «АЛЬФА-Банк» звертався з позовами про дострокове стягнення заборгованості за кредитними договорами №42.05-07/316 від 26.12.2005 року та №42.06-07/044 від 21.03.2006 року, які були задоволені заочними рішеннями Дніпровського районного суду міста Києва від 23.05.2016 року у справі №755/4605/16-ц, 23.05.2016 року у справі №755/4286/16-ц, за якими з позичальника достроково стягнуто заборгованість у розмірі 48296,01 євро за кредитним договором №42.06-07/044 від 21.03.2006 року та 109623,62 доларів США за кредитним договором №42.05.07/316 від 26.12.2005 року.

Крім того, 28.02.2018 року в інтересах банку вчинено виконавчий напис №3249 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 про звернення стягнения на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами №42.05-07/316 від 26.12.2005 року та №42.06-07/044 від 21.03.2006 року, на які посилається позивач.

Відповідно до Договору іпотеки №42.02-11/60 від 21.03.2006 року у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основних зобов?язань, іпотекодержатель має право заловольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до підпункту 4.5. іпотечного договору сторони обговорили, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки лише в один з наступних способів: на підставі рішення суду (п. 4.5.1.); або на підставі виконавчого напису нотаріуса (п. 4.5.2.).

Пунктом 4.7. іпотечного договору визначено, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого папису нотаріуса, реалізація предмета іпотеки здійснюсться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Тобто, банк вже звернув стягнення на підставі виконавчого надпису, стягнення на підставі рішення суду це подвійне стягнення по одній і тій самій квартирі.

Ухвалюючи заочне рішення у справі, суд виходив з добросовісності поведінки АТ «Альфа-Банк» та працівників АТ «Укрпошта» та відповідності обставинам справи доводів позивача про те, що 15.03.2021 року банк звернувся до ОСОБА_4 з вимогою про усунення порушень та сплати заборгованості, нарахованої станом на 04.03.2021 року за договором №42.05-07/316 від 26.12.2005 року: за кредитом - 48065,05 доларів США, за відсотками - 74065,20 доларів США; за договором №42.06-07/044 від 21.03.2006 року: за кредитом - 22740,85 доларів США, за відсотками - 31653,89 доларів США, яка залишилась не виконаною ОСОБА_4 , а відповідно про наявність підстав для задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення вищезазначеного боргу.

При цьому, працівники АТ «Альфа-банк» приховав від суду ту обставину, що 23.05.2016 року мали місце два рішення Дніпровського районного суду м.Києві у справі №755/4286/16-ц та у справі №755/4605/16-ц, а 28.02.2018 року приватним нотаріусом міського нотаріального округу ОСОБА_6 в інтересах Банку вчинено виконавчий напис за ресстровим №3249, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №42.06-07/044 від 21.03.2006 року та за кредитним договором №42.05-07/316 від 26.12.2005 року на загальну суму 4017409,76 грн за період з 11.10.2015 року по 11.10.2017 року.

Тобто, на думку представника, відповідно до п.4.7. Договору іпотеки, звернення до суду вже є неможливим, оскільки застосовано процедуру звернення зобов?язання шляхом стягнення суми боргу, а також звернення зобов?язання на предмет іпотеки за виконавчим написом, що виключає повторне звернення на предмет іпотеки за рішенням суду.

При цьому незаконність даного виконавчого напису, підтверджено рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 11.07.2018 року у справі №752/8645/18.

Приховування працівниками АТ «Альфа-Банк» зазначених обставин справи та доказів в їх обгрунтування призвели до введення суду в оману, необізнаності суду про ці обставини та можливості ухвалення у справі заочного рішення, яке не відповідає дійсним обставинам справи, наявним у ОСОБА_4 та АТ «Альфа-Банк» доказам.

Відповідно до висновку експерта №854/03/2022 за результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою ОСОБА_4 від 31.03.2022 року за результатами якої у висновках експертом встановлено: «Підпис від імені ОСОБА_4 , зображения якого міститься у графі «особисто» у технічній копії «Повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення» з трек-номером 690 АТ «Укрпошта» із записом про вручення від 06.09.2021 року ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виконаний не ОСОБА_4 , а іншою особою».

09.02.2023 року Дніпровським районним судом м.Києва у справі №755/6074/21 було ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову (саме у тій справі, в якій було підроблено поштове повідомлення за даним ЄРДР), при цьому, суд зазначив про недобросовісність банка та приховування фактів від суду.

Майно, яке за обгрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст.98 КПК, України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч.3 ст.110 КПК України приймається у формі постанови, і з наведенням мотивів такого рішення постановою дізнавача ВД Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві ОСОБА_7 віл 17.10.2019 року, вказана квартира визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи поведінку працівників банку по приховуванню документів, обману судової системи, та факт підроблення доказів про вручення повістки, на думку представника, є очевидним, а також те, що в подальшому від банку в подальшому можливо очікувати будь-якої протиправної поведінки, направленої на заволодіння квартирою, особливо маючи рішення суду про її переоформлення на банк, навіть якщо воно переглядається, представник цивільного позивача (потерпілого) просить накласти арешт на вказане нерухоме майно з метою збереження речових доказів, як об?єкту кримінально-протиправного посягання.

В судовому засіданні представник цивільного позивача (потерпілого) адвокат ОСОБА_3 подане ним клопотання підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у ньому, просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо накладення арешту на майно, оскільки дана квартира не має жодного відношення до кримінального правопорушення, за фактом якого проводиться досудове розслідування. Він лише нещодавно включений до групи прокурорів, тому не скасував постанову про визнання речовим доказом.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, а також матеріали кримінального провадження, дозвіл на дослідження яких надано прокурором, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання представника цивільного позивача (потерпілого) підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 28.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (кримінальне провадження №0001245).

Згідно зі ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч.3 ст.61 КПК України цивільний позивач має права та обов`язки передбачені КПК України для потерпілого в частині, що стосується цивільного позову.

Відповідно до ч.2 ст.22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

08 липня 2022 року ОСОБА_4 визнано потерпілим по справі та вручено пам?ятку про процесуальні права та обов?язки потерпілого.

08 липня 2022 року дізнавачу також подано цивільний позов по справі, тобто ОСОБА_4 також є цивільним позивачем по справі.

А відтак, представник цивільного позивача (потерпілого) адвокат ОСОБА_3 є належним суб`єктом звернення до суду із відповідним клопотанням про арешт майна.

Відповідно до частини 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту на майно з метою запобігання подальшого відчуження майна, що може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а не накладення арешту на вказане майно створює реальну загрозу заподіяння матеріальної шкоди потерпілому, а також з метою забезпечення цивільного позову, відшкодування збитків, завданих вчиненим злочином.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання його зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, і таке обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання представника цивільного позивача (потерпілого) адвоката ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки таке втручання у права особи на даній стадії досудового розслідування є виправданим, забезпечить дієвість кримінального провадженнята спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження та захист прав власника.

Керуючись ст.ст.22, 62, 98, 131-132, 167, 170-175, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника цивільного позивача (потерпілого) - адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001245 задовольнити.

Накласти арешт на об?єкт нерухомості, а саме квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження даним нерухомим майном, у тому числі заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії відносно даного нерухомого майна.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 09-30 годині 15 травня 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1