КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/4975/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

04 вересня 2023 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не зареєстрованого на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, визнановинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з розстрочкою виплати рівними частинами на один рік, тобто по 1416 грн. 67 коп. щомісяця, починаючи з дня набрання вироком законної сили. Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині правової кваліфікації діяння, постановити ухвалу, якою вважати ОСОБА_4 винним за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто у вчиненні пропозиції надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, в решті вирок суду залишити без змін. Перевіривши подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за нею, з огляду на наступне. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 394 КПК України визначено, що судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу. Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що він ухвалений за результатами судового провадження, здійсненого в порядку ч. 3 ст.349 КПК України. Ніхто із учасників, в тому числі і прокурор, не заперечував стосовно встановлених фактичних обставин як це викладено в обвинувальному акті та кваліфікації дій обвинуваченого. За результатами розгляду суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_4 поклав на підлокітник службового автомобіля поліцейських грошові кошти в сумі 500 гривень однією купюрою, тим самим надав працівнику поліції неправомірну вигоду в вигляді грошових коштів в сумі 500 гривень за не складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення та кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України як надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища. Прокурор, звертаючись з апеляційною скаргою та вимогою змінити вироку суду в частині кваліфікації дій обвинуваченого, зазначив, що неправомірну вигоду прийнято не було, а тому в діях обвинуваченого є ознаки пропозиції надання неправомірної вигоди, а не її надання, як зазначено у вироку. Апеляційний суд зауважує, що суд першої інстанції встановив обставини кримінального правопорушення у відповідності із обвинувальним актом та зазначеною в ньому кваліфікацією дій обвинуваченого, в змісті якого не було зазначено, що неправомірну вигоду прийнято не було, як на це вказує прокурор в апеляційній скарзі. З обставинами, викладеними в обвинувальному акті погодилися всі учасники судового провадження. Таким чином, сторона обвинувачення в апеляційній скарзі фактично заперечує обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду. Враховуючи, що судове провадження здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, відсутні підстави для прийняття апеляційної скарги до розгляду. Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу. Керуючись ч.4 ст. 399 КПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_3 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 . Копію ухвали про відмову у відкритті провадженняневідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала можебути оскарженау касаційномупорядку безпосередньодо Касаційногокримінального судуВерховного судупротягом трьохмісяців з дня отримання особою копії цієї ухвали.

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2