Справа № 947/7672/23
Провадження № 1-кс/947/7803/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2023 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000394 від 14.12.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в порядку статті 303 КПК України звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000394 від 14.12.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України, в якій просить задовольнити скаргу, пов`язану із не вчиненням процесуальної дії і не прийняттям процесуального рішення за резолютивною частиною ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в частині розгляду клопотання про залучення його в якості потерпілого у кримінальному провадженні та зобов`язати слідчого вчинити процесуальну дію та прийняти процесуальне рішення за його клопотанням про залучення в якості потерпілого.

Дослідивши дану скаргу та долучені в її обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови у відкритті провадження за вказаною скаргою, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Встановлений статтею 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню, відповідно до зазначеної норми КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо визначених кримінальним процесуальним законодавством обов`язків, для виконання яких встановлений конкретний строк.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст. 220 КПК України, згідно з якою клопотання потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити його за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

ОСОБА_2 вказує на бездіяльність слідчого, яка полягає у невиконання ухвали слідчого судді в частині розгляду клопотання про залучення його у якості потерпілого в рамках кримінального провадження № 0000394 від 14.12.2022 року, однак бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання ОСОБА_2 про визнання його потерпілим в рамках вказаного кримінального провадження вже була предметом судового розгляду, за результатом якого слідчим суддею 18.04.2023 року прийняте відповідне процесуальне рішення, а слідчий суддя не може повторно розглядати ті самі вимоги. Зазначена бездіяльність слідчого не може бути повторно предметом судового розгляду слідчим суддею відповідно до вимог ст. ст. 220, 303 КПК України.

Згідно частини 4 статті 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Скаржник ОСОБА_2 у своїй скарзі фактично просить слідчого суддю зобов`язати слідчого виконати ухвалу слідчого судді та залучити його в якості потерпілого в рамках кримінального провадження № 0000394 від 14.12.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що обставини викладені в скарзі були предметом розгляду слідчого судді Київського районного суду м. Одеси за матеріалами провадження № 947/7672/23 (провадження № 1-кс/947/4364/23) та, як наслідок, було зобов`язано слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000394 від 14.12.2022 року, розглянути клопотання ОСОБА_2 про залучення його в якості потерпілого в рамках кримінального провадження № 0000394 від 14.12.2022 року, подане 30.01.2023 року, відповідно до вимог ст. 220 КПК України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 533 КПК України закріплено, що вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Тобто, питання невиконання, зокрема, ухвали слідчого судді не може бути підставою для того, щоб шляхом постановлення іншого судового рішення було зобов`язано певних осіб до вчинення дій про які йдеться у невиконаній, на думку скаржника, ухвалі.

Отже, у повноваження слідчого судді не входить контроль щодо виконання рішень суду, бездіяльність з приводу таких дій не є в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України предметом оскарження до слідчого судді.

Також, слідчий суддя звертає увагу скаржника на те, що частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до чого рішення слідчого судді про зобов`язання слідчого вчинити конкретні дії - залучити особу в якості потерпілої у кримінальному провадженні, буде втручанням у процесуальні повноваження слідчого.

Перевіривши матеріали поданої скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги даної скарги не можуть бути предметом судового розгляду, оскільки вирішення питань, поставлених ОСОБА_2 у даній скарзі не відноситься до компетенції слідчого судді та не підлягає оскарженню відповідно до положень ст. 303 КПК України, а тому у відкритті провадження за даною скаргою слідчий суддя вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст. ст. 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000394 від 14.12.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 3 ст. 382 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1