Справа № 545/1648/23
Провадження № 1-в/545/348/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представників установи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, яка має неповнолітню дитину, до засудження не працювала, проживала за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-10.09.2015 Ленінським районним судом м. Миколаїв за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу у сумі 850 гривень. 18.11.2016 постановою Ленінського районного суду м. Миколаїв штраф замінено на 50 годин громадських робіт. 20.03.2017 знята з обліку;

20.05.2016 Ленінським районним судом м. Миколаїв за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, згідно ст.. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-27.10.2016 Ленінським районним судом м. Миколаїв за ч. 2 ст. 185, ст.. 70, ст.. 72 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 09.03.2017 вирок Ленінського районного суду м. Миколаїв змінено, вважати засуджену за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст.. 72 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі, вирок від 10.09.2015 виконувати самостійно;

-24.06.2017 Заводським районним судом м. Миколаїв за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст.. 71 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі;

-21.06.2017 Центральним міським судом м. Миколаїв за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяці позбавлення волі;

-01.09.2017 Заводським районним судом м. Миколаїв за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі;

-14.05.2019 Корабельним районним судом м. Миколаїв за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі, залік з 27.08.2018 по 14.05.2019 день за два. Звільнена 02.10.2019 з зали суду. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 02.10.2019 вирок від 14.05.2019 змінено, зараховано з 19.04.2017 по 02.10.2019 день за два, в іншій частині вирок залишено без змін. Звільнено у зв`язку з відбуття строк покарання;

-07.07.2022 Ленінським районним судом м. Миколаїв за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 70, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі,

засудженої: 07.07.2022 Ленінським районним судом м. Миколаїв за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 70, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, в строк відбування покарання зараховано з 10.02.2022 до дня набрання вироку законної сили день за день

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання

у с т а н о в и в:

В судове засідання Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання від ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, яка посилалася на те, що має заохочення, а також має малолітню дитину, яка знаходиться на утриманні матері, яка є похилого віку, що вона виправилась, зробила висновки.

Засуджена ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала своє клопотання.

Дослідивши матеріали особової справи засудженої, суд зазначає на таке.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_6 засуджена 07.07.2022 Ленінським районним судом м. Миколаїв за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 70, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, в строк відбування покарання зараховано з 10.02.2022 до дня набрання вироку законної сили день за день.

Початок строку відбування покарання 14.02.2023 року, кінець строку 10.08.2023 року.

Має одне заохочення 07.07.20222 за зразкову поведінку в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». Стягнень не має.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження скоєння нових злочинів. Дострокове звільнення завжди пов`язане з достроковим виправленням засудженого. Засуджений має усвідомлювати, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого та його бездоганної поведінки.

Суд звертає увагу, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого на протязі всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Проте такої «бездоганної» поведінки засудженої на протязі строку відбування покарання, судом не встановлено.

Згідно характеристики на ОСОБА_6 наданої начальником Державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)», під час перебування у СІЗО м. Миколаїв характеризувалась задовільно, мала одне заохочення, стягнень не мала. З 26.04.2023 відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)». За час відбування покарання характеризується посередньо. Стягнень та заохочень не має. Дотримується правил особистої гігієни. Свій зовнішній вигляд, спальне місце, при ліжкову тумбочку та форму одягу утримує в охайному стані. У відносинах з адміністрацією установи намагається поводити себе тактовно та ввічливо. На заходи виховного впливу реагує, але не завжди робить для себе правильні висновки. Намагається дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня. У колективі засуджених будує доброзичливі взаємовідносини. До складу злочинної «ієрархії» не входить, злочинні «традиції» не підтримує, жаргоном не володіє, не прагне до лідерства. Вважає, що засуджена ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 також просив в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженої відмовити.

З огляду на характер застосованих відносно засудженої заохочень та їх періодичність суд доходить висновку, що заохочення носять однотипний характер, що є недостатнім для доведення його ступеню виправлення впродовж усього строку відбування покарання.

Отже, ці обставини можуть свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженої, проте не дають підстав вважати, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Також, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_6 досягла тієї стадії, на якій відбування засудженою призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень не свідчить про її виправлення та сумлінне ставлення останньої до праці.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ