ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/2583/23 Провадження 1-кс/636/474/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2023 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №000192 внесеного до ЄРДР 07.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Харківською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони здійснюється процесуальне керівництво досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №000192 від 07 червня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З клопотання прокурора вбачається, що 06.06.2023 о15:00год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що за адресою: Харківська обл., м.Чугуїв, вул.Музейна, 9, біля відділення «Нової Пошти» №3 було виявлено військослужбовця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в/ч НОМЕР_1 , у якого було вилучено речовину, схожу на наркотичну.

06.06.2023 в період часу з 15:30год по 15:45год, під час проведення огляду місця події за адресою: Харківська обл., м.Чугуїв, вул.Музейна, 9, біля відділення «Нової Пошти» №3, знаходиться чоловік, що вдягнений у форму військового зразку, та представився як ОСОБА_4 , що є солдатом в/ч НОМЕР_1 , надав працівникам поліції полімерний пакет, в якому лежить два зіп-пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору у сухому стані, які поміщено до сейф-пакету SUD3037533 з відповідними написами та підписами усіх учасників слідчої дії.

Відомості про кримінальне правопорушення проступок, відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 214 КПК України сектором дізнання Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000192 від 07.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вилучені предмети могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, є предметами злочину та можуть стати важливим доказом у кримінальному провадженні. Для здійснення детального дослідження вилученого майна, у тому числі проведення судових експертиз, забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, запобігання ризикам приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження речових доказів, які об`єктивно існують у разі незастосування арешту майна, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор у клопотанні просила суд розглядати справу без її участі, клопотання підтримала.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, встановила такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України установлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до змісту частин 2, 4 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено підстави накладення арешту, яка полягає у необхідності збереження речових доказів і проведення судових експертиз, наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, оскільки до клопотання не додано докази визнання вилученого в ході огляду місця події майна речовими доказами.

З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №000192 внесеного до ЄРДР 07.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про арешт майна повернути прокурору Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , та встановити строк в 72 години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1