Справа №638/243/23
Провадження № 1-кп/638/966/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000797 від 11.10.2022 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

15 березня 2023 року до суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПКУ та ч.4 ст. 309 ККУ, у зв`язку з добровільним зверненням до лікувального закладу та проходженням лікування від наркотичної залежності.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 4 ст. 309 КК визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 29.11.2021 у справі №357/11205/19, приписи вказаної правової норми дають можливість судам застосовувати її за наявності таких умов:

1) добровільне звернення до лікувального закладу особи, яка хворіє на наркоманію;

2) особою розпочато лікування від наркоманії.

При цьому вказана норма права є імперативною та не дозволяє судам встановлювати додаткові, не визначені нею обставини для її застосування.

Таким чином, встановлення цих обставин є достатнім для ухвалення рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК.

Разом з цим, для правильного застосування судом цієї норми права необхідно керуватися й положеннями Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року № 62/95-ВР (далі-Закон), які містить дефініції таких понять: добровільне лікування від наркоманії, яке здійснюється за згодою хворого або його законного представника; наркоманія психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; зловживання наркотичними засобами або психотропними речовинами умисне систематичне незаконне вживання наркотичних засобів або психотропних речовин; особа, хвора на наркоманію, особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія»; медичне обстеження - обстеження особи в стаціонарних умовах з метою встановлення діагнозу «наркоманія».

Норма ч. 4 ст. 309 КК за своїм характером є заохочувальною.

Законодавець, формулюючи умови для звільнення від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту ставив ціль вилікувати особу від захворювання на наркоманію, яке є тяжчим у порівнянні, наприклад, із захворюванням на алкоголізм.

Тому звернення особи до лікувального закладу навіть під час судового розгляду досягає тих цілей, для яких конструювалася ця норма.

Покарання особи, яка хворіє на наркоманію, незалежно від того, чи звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу.

Крім того, законодавцем не обмежено застосування ч. 4 ст. 309 КК фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини.

Положення кримінального закону не виключають можливість застосування ч. 4 ст.309 КК навіть у тому випадку, якщо особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку щодо неї.

Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркоманії можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка хворіє на наркоманію, щодо необхідності такого лікування.

У постанові Верховного Суду від 20.07.2022 (справа № 621/3334/20) зазначено, що за відсутності у Національному класифікаторі хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2019 (на теперішній час діє НК 025:2021) діагнозу «наркоманія» слід виходити з нормативного визначення наркоманії, яке міститься у статті 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними».

Ця позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду у справі №671/897/21 (провадження № 51-4787км21) від 22 лютого 2022 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною; особа, хвора на наркоманію, - особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз "наркоманія".

З медичної довідки №130, виданої КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» вбачається, що ОСОБА_4 у період з 26.12.2022 по 30.12.2022 перебував на стаціонарному лікуванні. Діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів, пов`язане зі шкодою здоров`я F12.1.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для закриття матеріалів кримінального провадження по справі і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки ОСОБА_4 добровільно звернувся до лікувального закладу для проходження курсу лікування від наркоманії.

На підставі викладеного, керуючись ст. 309 КК України, 284, 371-372 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі ч.4 ст. 309 КК України- задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України-звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2022 за №0000797 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1