Номер провадження 1-кп/737/23/23 Справа № 737/137/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2023 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Куликівка кримінальне провадження за №0005861 від 12 грудня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грабівка Куликівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, учасника бойових дій (з 30.04.1982 по 19.10.1983), раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

12 грудня 2022 року близько 17 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись разом із ОСОБА_8 в одній кімнаті у житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , діючи необережно у формі злочинної недбалості, не передбачаючи суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг передбачити наслідки недбалого поводження з вогнепальною зброєю, маючи намір продемонструвати ОСОБА_8 одноствольну гладкоствольну мисливську рушницю 16 калібру моделі «ЗК» № НОМЕР_1 , яка являється вогнепальною зброєю, не переконався, що рушниця не заряджена та не перевірив положення запобіжника. При наближенні до ОСОБА_8 з рушницею в правій руці, тримаючи її за приклад в ділянці курка, коли ОСОБА_8 раптово смикнув зброю на себе, а потім відпустив, ОСОБА_4 не втримав рівновагу, та, падаючи, натиснув на спусковий гачок рушниці, здійснивши з неї необережний постріл в ділянку голови ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді одиночного вогнепального наскрізного поранення голови у виді вогнепальної рани в лобно-тім`яній ділянці - (дефект шкіри лобно-тім`яної ділянки, осаднення, нерівність та фестончатість країв), частини вхідного вогнепального дирчастого перелому лобної кістки (дефект кісткової тканини лобної кістки, конусовидний циркулярний скол внутрішньої кісткової пластинки), багатоуламкового перелому лобної, тім`яної лівої скроневої та потиличної кісток, множинні розриви твердої мозкової оболонки, руйнування тканини лівої півкулі мозку по випуклій поверхні, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці події від руйнування речовини головного мозку внаслідок вогнепального наскрізного поранення голови з багатоуламковими переломами кісток черепа.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

При надходженні обвинувального акту до суду, дії обвинуваченого ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне, протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Обвинувачення під час розгляду справи в суді не змінювалось.

Однак, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказана кваліфікація дій обвинуваченого обставинам справи не відповідає та наданими доказами не підтверджується.

Натомість, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 119 Кримінального кодексу України, як вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , вчинене через необережність, що підтверджується нижчезазначеними доказами.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушені за ч. 1 ст. 115 КК України не визнав, з відповідною кваліфікацією не погодився, вважає, що стався нещасний випадок. Цивільний позов не визнав. Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що близько 40 років дружив із ОСОБА_8 , заходили один до одного в гості, непорозумінь між ними за весь цей час не було. В день події ОСОБА_8 заходив до нього два рази, прийшов вранці, а потім прийшов до нього після обіду пом`янути свою маму. Вони сіли за стіл, випили. Зазначив, що незадовго до події ОСОБА_8 також приходив до нього та допомагав переставляти шафу, оскільки він робив невеликий ремонт. Після переставляння меблів під диваном було знайдено рушницю, яку, як він вважає, залишили військовослужбовці, що проживали в його будинку певний час у період активних бойових дій на даній території. Під час знайдення рушниці на неї особливу увагу не звернули, а в день події, коли сиділи після обіду і випивали, ОСОБА_8 попросив показати рушницю. Він сидів біля вікна, а ОСОБА_8 сидів спереду. Він пішов в іншу кімнату і взяв рушницю, ОСОБА_8 в цей час сидів на стільці, повернувшись до нього. В приміщенні було темно, чи був ліхтар не пам`ятає. Потім, коли він прийшов з рушницею ОСОБА_8 трохи нахилився і смикнув рушницю чи за ствол чи за ремінь, він не побачив, смикнувши відразу відпустив. Він тримав рушницю однією рукою, коли ОСОБА_8 різко смикнув рушницю, він втратив рівновагу і впав. Коли падав, палець зіскочив, як саме він не пам`ятає і пролунав постріл. ОСОБА_8 впав на підлогу, на ліву сторону. Він був у шоці, впавши, вдарився, підійшов до ОСОБА_8 та побачив кров. Потім вибіг з рушницею у веранду, поставив її біля балону, випив стакан горілки, йому стало погано і він вибіг у двір блювати. Ввечері до нього повинен був прийти ОСОБА_9 та допомогти із електрикою, також ще повинен був прийти ОСОБА_10 .Коли він був у дворі, то почув, що хтось іде і запитав «ОСОБА_10 це ти?», на що ОСОБА_11 відповів «Це я». Потім вони зайшли до будинку і він сказав, щоб ОСОБА_11 викликав швидку. Викликати швидку вони не змогли, бо неправильно набирали номер, тому пішли до сусідки, щоб там викликати швидку та поліцію. Більше в будинок він не заходив, весь час до приїзду поліції сидів у сусідки у веранді разом із ОСОБА_11 . Коли приїхали працівники поліції його в будинок не пускали і він весь час знаходився у поліцейській машині. Вважає все великою помилкою, з кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України не згоден. Відповідаючи на запитання, повідомив, що мав у власності мисливську рушницю, зареєстровану відповідно до законодавства, але після бойових дій, коли він приїхав до домогосподарства, то виявив, що є багато пошкоджень господарських будівель, двері в будинок були вибиті, рушниця зникла про що він заявляв у поліцію. Підтвердив, що має навики користування своєю мисливською рушницею, а знайденою не має. Протягом дня вживав акогольні напої, але не багато, вважає, що був випивший, але не дуже п`яний, ОСОБА_8 пив нарівні з ним. На запитання щодо точного часу пострілу, відповів, що це було після 17 год, оскільки було відключено світло. Уточнив, що рушницю тримав за цівйо, а пальці були поза курками, ствол був направлений на підлогу, в безпечності рушниці не переконувався, чи заряджена вона, чи ні не перевіряв і не знав (взяв рушницю в іншій кімнаті, було темно), в руки її до цього не брав. Коли знайшов рушницю під час переставляння меблів, то засунув її ногою під диван і не дивився. На запитання, чому залишив рушницю в себе, відповів, що знайшов її недавно, ще навіть місяця не пройшло, згодом планував її здати, коли буде час. На запитання, в якому положенні на рушниці був верхній гачок, відповів, що не бачив, бо взагалі погано бачить і було напівтемно, він такою рушницею ніколи не користувався. На запитання, чому на першому допиті він казав, що ОСОБА_8 потягнув рушницю за ремінець, а в суді пояснює, що потягнув за ствол, відповів, що як на першому, так і на наступних допитах він надавав свідчення, що не може точно сказати, за що ОСОБА_8 потягнув рушницю, не може достеменно це сказати і зараз, бо не бачив, але точно потягнув, бо він впав від цього. На запитання, як може пояснити вилучення рушниці із криниці, відповів, що залишив рушницю у веранді, як вона опинилася в криниці він не знає, він її не ховав,близько години сидів у сусідки. На запитання, чому виклик в поліцію надійшов близько 19 год, відповів, що не може сказати, бо не може встановити точний час, коли відбувся постріл. На запитання, чи були якісь ушкодження в ОСОБА_8 до події, відповів, що не бачив на ньому ніяких ушкоджень. Також підтвердив, що напередодні події вони з ОСОБА_8 ходили до сусідів, спілкувалися, жодних конфліктів не було, за весь час дружби конфліктів у них не було, бійок між ними ніколи не було.

IV. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ОБСТАВИН

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що є дочкою загиблого ОСОБА_8 . Пояснила, що останній раз бачила ОСОБА_4 09.12.2022. 10.12.2022 вона поїхала із с. Грабівки в м. Чернігів, батько її провів, це був останній раз, коли вона бачила його живим. 11.12.2022 зідзвонювалась із батьком, він розповідав про свої справи. 12.12.2022 близько 15 год розмовляла з батьком по телефону. Близько 21 год їй зателефонували і сказали, що її батька зарубали в домі ОСОБА_4 . Близько 22 год вона зателефонувала дільничому офіцеру поліції, який повідомив їй про смерть батька. Характеризуючи обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначила, що з ОСОБА_4 вона близько не спілкувалася, але бачила, що стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 агресивний, зазначила про якісь «списки» осіб, які ОСОБА_4 веде і яких хоче «постріляти». За час її перебування в с. Грабівка ОСОБА_4 до них не приходив. Знає, що була якась розмова про автомобіль, який пошкодив ОСОБА_4 хтось із односельчан і скільки необхідно коштів на ремонт, ОСОБА_8 в даній ситуації підтримував ОСОБА_4 . Також зазначила, що її батько ніколи не цікавився зброєю, не мав у володінні зброї, не був мисливцем. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 та у ОСОБА_4 не бачила. Висловилась за суворе покарання для ОСОБА_4 . Цивільний позов підтримала. Відповідаючи на запитання, підтвердила, що протягом кількох днів до події ОСОБА_8 постійно спілкувався із ОСОБА_4 . На запитання, чи чула вона від батька, що протягом останніх днів перед подією у нього із ОСОБА_4 були якісь конфлікти, відповіла, що не чула. На запитання, чи чула вона особисто погрози від ОСОБА_4 адресовані їй, чи іншим односельчанам, відповіла, що погроз від ОСОБА_4 щодо неї не чула, погрози іншим особам чула, але не змогла сказати кому і уточнити коли саме. Підтвердила, що батько називав ОСОБА_4 другом та товаришував із ним, про будь які конфлікти батька з ОСОБА_4 чи іншими особами їй не відомо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що потерпіла ОСОБА_6 є племінницею її чоловіка. Зазначила, що бачила ОСОБА_4 та ОСОБА_8 10.12.2022 ввечері, коли приїхала з чоловіком в с. Грабівка. Також зазначила, що її чоловік 12.12.2022 розмовляв по телефону із ОСОБА_8 і останній говорив, що йому «скучно» і він піде до ОСОБА_4 . Але близько 15 год він ще стояв в магазині за хлібом, близько 16 год ОСОБА_8 ще був вдома. Ввечері близько 21 год до неї подзвонила сусідка і сказала, що ОСОБА_8 зарубали в ОСОБА_4 вдома. Вона із своєю сестрою приїхали на місце події ввечері, щоб забрати тіло ОСОБА_8 . Щодо дружби ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зазначила, що її поняття дружби, це коли люди все знають один про одного. Назвати їх відносини дружбою не може, вони разом випивали, спілкувалися, але коли роз`їжджалися, то не розповідали один одому про дітей чи онуків. Вважає, що люди в селі бояться ОСОБА_4 , бо в нього є зброя і він стріляв собак в с. Грабівка. ОСОБА_8 охарактеризувала, як спокійну, не конфліктну людину. На запитання, чи чула вона коли небудь про конфлікти між ОСОБА_13 та ОСОБА_8 до цієї події, відповіла, що знає ОСОБА_4 6 років і за цей час не чула про конфлікти між ними, чи сварки. ОСОБА_4 в стані сп`яніння охарактеризувала з нав`язливою ідеєю «всіх вбити», «бо всі гнилі», при цьому, зазначила, що нікого конкретного він не мав на увазі. Також пояснила, що ОСОБА_8 не цікавився мисливством та вогнепальною зброєю. На запитання про наявні тілесні ушкодження у ОСОБА_8 , відповіла, що останній раз бачила ОСОБА_8 10.12.2022 ввечері, під оком у нього був зеленуватий синець, який вже сходив та було садно на щоці після його бійки з племінником 05.12.2022. На запитання, чи бачила вона в будинку у ОСОБА_4 рушницю, відповіла, що не бачила.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні повідомила, що є односельчанкою обвинуваченого, свідком події не була, робила ремонт у будинку в ОСОБА_4 близько місяця до 08.12.2022. За цей період часу бачила, як ОСОБА_4 та ОСОБА_8 спілкувалися між собою, конфліктів між ними не було, щоб сварилися не чула. 09.12.2022, коли вона забирала інструменти ОСОБА_4 і ОСОБА_8 домовлялися разом піти забивати клейонкою вікна до сусідки. 11.12.2022 вона бачила, як вони разом приїжджали до її сусіда ОСОБА_15 в гості, що там робили, вона не знає. Вона домовлялася із ОСОБА_4 , що він відвезе її 13.12.2022 на поїзд в с. Муравійку та зателефонувала йому з цього приводу 12.12.2022 в період часу з 16 до 17 год, він був в гарному настрої, не чула, щоб з кимось сварився, під час телефонної розмови чула, як хтось поряд коментував розмову. ОСОБА_4 їх домовленість підтвердив, що 13.12.2022 в 9 год відвезе її на електропоїзд. Потім ввечері їй зателефонувала сестра і повідомила, що там щось трапилось. На запитання, чи дружили ОСОБА_16 із ОСОБА_17 , чи були між ними якісь конфлікти, відповіла, що вони дружили, спілкувалися, про якісь конфлікти між ними не чула, проживає в с. Грабівка з початку війни. На запитання, чи чула, що ОСОБА_17 погрожує комусь, відповіла заперечно. Також повідомила, що зброї у ОСОБА_4 не бачила. ОСОБА_8 останній раз бачила 12.12.2022 в магазині після 12 години. Стосовно тілесних ушкодень на ОСОБА_8 не звернула на це увагу. Характеризуючи ОСОБА_4 , зазначила, що за необхідності він завжди їй допомагав, відвозив, якщо вона просила його про це, загалом нормальна людина.

Свідок ОСОБА_9 , пояснив, що вранці в день події він із ОСОБА_4 домовився, що він зробить йому електропроводку. Прийшов до нього близько 8 год, але ОСОБА_17 сказав, що сьогодні не будем робити, бо він вдарив машину і буде займатися нею, можливо вдень, щоб він прийшов. Близько 14 год він знову прийшов до ОСОБА_4 , але його не було вдома, там він зустрів ОСОБА_14 , яка попросила його передати ОСОБА_17 , щоб той завіз її на поїзд. Він о 18 год пішов до ОСОБА_17 , щоб сказати про прохання ОСОБА_18 та побачив, що в кухні горить ліхтар. Не заходячи до будину, з дровника почув голос ОСОБА_4 « ОСОБА_19 , це ти?». Потім вийшов ОСОБА_4 , ніс відром з дровами, сказав, що ходив по дрова, вони зайшли з ним у хату, а там лежить ОСОБА_8 . Побачивши це він був у шоковому стані, ОСОБА_4 також був у шоковому стані. ОСОБА_4 сказав йому «викликай швидку, тут хтось був». Він також наче чув, що хтось говорив на вулиці. Він не взяв свого телефону, ОСОБА_17 користуватися не вміє, вони не могли набрати правильно номер у поліцію, в обох трусилися руки. Побачивши у сусідки світло, вони пішли до неї. Сусідка викликала медсестру. До приїзду поліції він із ОСОБА_4 сиділи в сусідки, поліція приїхала десь через 40 хв. На запитання, коли він зустрів ОСОБА_17 на подвір`ї, відповів, що відразу, як тільки прийшов, ОСОБА_17 вийшов із дровника, було темно, тому точно сказати з якого напрямку вийшов ОСОБА_17 , він не може. На запитання, чи бачив він у Дуброви зброю, відповів заперечно. Також зазначив, що останній раз ОСОБА_8 бачив в день події вранці, тілесних ушкоджень у нього не бачив. Описуючи відносини ОСОБА_8 і ОСОБА_4 , зазначив, що вони дружили весь час, бійок між ними ніколи не було, ніколи не сварилися, в стані дуже сильного сп`яніння їх не бачив. Напередодні бачив, як вони розмовляли, вели себе нормально. На запитання, чи відомо йому, що ОСОБА_4 ходив по селу, мав якийсь «список» і погрожував комусь, відповів, що такого не знає, йому ОСОБА_17 не погрожував. На запитання, чи бачив у ОСОБА_4 в день події якісь ушкодення, відповів, що коли вони сиділи у сусідки він бачив садно на лиці ОСОБА_4 , останній сказав, що поцарапався, коли набирав дрова. Підтвердив, що з моменту його приходу до ОСОБА_4 і до приїзду поліції, ОСОБА_4 завжди був у його полі зору, сам не залишався. На запитання, чи були зі сторони ОСОБА_4 будь-які дії, спрямовані на перешкоджання йому зайти в будинок і побачити тіло ОСОБА_8 , впевнено відповів, що не було.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що 12.12.2022 після 9 год приїхав до ОСОБА_4 , щоб допомогти переставити шкафи, там був також ОСОБА_8 . Він був там до 10 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 випили по 50 грам, він не пив. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 вели себе звичайно, конфліктів між ними не було. З будинку він пішов разом із ОСОБА_8 . Будь яких тілесних ушкоджень ні в Чоботка, ні в ОСОБА_17 не помітив. Зазначив, що між ОСОБА_16 та ОСОБА_17 були дружні відносини. Охарактеризував ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в стані сп`яніння, як нормальних. Про трагедію дізнався від дружини ОСОБА_4 , яка попросила поїхати і подивитися, що там сталося. Підтвердив, що ОСОБА_4 мав мисливську рушницю, яку викрали в нього, іншої зброї у нього не бачив. На запитання, чи чув він щось про «списки», чи погрожував ОСОБА_4 комусь в селі, відповів заперечно, нічого такого не чув. Підтвердив дружні стосунки ОСОБА_4 з ним та з ОСОБА_8 . На запитання, чи можливо пройти з будинку ОСОБА_4 до колодязя безперешкодно, однозначно відповісти не зміг, зазначив, що вдень можливо, а в темноті не знає, там наявні перешкоди, відстань від будинку до колодязя від 50 до 100 метрів. Також підтвердив, що до того колодязя по городу постійно ходять сусіди.

Свідок ОСОБА_21 сусідка обвинуваченого, в судовому засіданні пояснила, що 12.12.2022 ввечері під час відключення світла вона відпочивала. Почула, стукіт у вікно та голоси ОСОБА_17 і ОСОБА_11 . Спочатку не виходила, думала, що вони п`яні, покричать і підуть, але вони не йши. Коли вона вийшла до них, вони повідомили, що ОСОБА_8 вбитий в хаті і необхідно викликати поліцію, швидку. Вона спочатку не знала, що робити, тому зателефонувала фельдшеру і розповіла їй про це. Потім ОСОБА_11 та ОСОБА_17 сиділи в неї у веранді і чекали поліцію. Уточнила, що телефонувала фельдшеру між 18 год та 18:30 год. Викликати поліцію просив ОСОБА_17 , потім і ОСОБА_11 , будь-яких ушкоджень у ОСОБА_4 не бачила. Також пояснила, що 12.12.2022 була вдома в другій половині дня і за цей час будь-яких сварок, чи якогось руху в домогосподарстві ОСОБА_4 не чула. Підтвердила, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 дружили, приходили один до одного. Охарактеризовуючи ОСОБА_4 в стані сп`яніння, зазначила, що в стані сп`яніння в ОСОБА_4 можна було щось попросити, він все віддасть, зазначила, що ОСОБА_4 всім допомагав, хто просив. Також уточнила, що поліція приїхала близько 20 год. На місце події вона особисто не ходила. На запитання щодо стану ОСОБА_4 , коли він прийшов до неї, відповіла, що його «колотило» і він говорив «хто це вбив». Вона вкрила його ковдрою. Також сказала, що сама не викликала поліцію, бо дуже злякалася і не знала, як її викликати.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що 12.12.2022 близько 18:30 їй зателефонувала ОСОБА_21 та сказала, що прийшли ОСОБА_11 та ОСОБА_17 і повідомили про ОСОБА_8 . Вона зателефонувала до старости, побоялася йти сама на місце пригоди і близько 19 год зателефонувала до поліції. Поліція їй перетелефонувала через 10 хвилин, вона чекала поліцію і вже із поліцією приїхала на місце події, заходила у будинок, бачила місце події. Коли увімкнули світло, стало видно, що на стінах, стелі, холодильнику були плями крові, в колодязі знайшли рушницю. Поліцейські запитували ОСОБА_4 що сталося, він відповідав, що «застрелили ОСОБА_8 ». Пояснила, що бачила у ОСОБА_4 на обличчі садно і на його руках була кров. Поліції ОСОБА_4 сказав, що набирав дрова і поцарапався. Потім ОСОБА_4 забрала поліція і що вони його питали не знає. Також зазначила, що на місці пригоди предмети були не зрушені, все на столі стояло на місці, слідів волочіння не було, було багато бризків крові у приміщені. Щодо відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не могла нічого про це сказати, колись ОСОБА_4 стріляв собак в селі, років чотири - п`ять назад він допився і лікувався в лікарні, але щоб ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння ліз у бійки, такого не чула і не бачила.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснив, що перебуває з ОСОБА_4 в дружніх відносинах, напередодні події до нього заходив ОСОБА_4 , жодних образ на когось, чи конфліктів не виказував. Також за кілька днів до події 9 чи 10 грудня він спілкувався з ОСОБА_8 , який теж не виказував будь-яких образ. Між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 були дружні відносини, проживали вони один від одного на відстані близько 100 метрів, виросли разом, ходили один до одного в гості. Він товаришував із обома, про конфлікти між ними нічого не знає. Жодних тілесних ушкоджень на них він не бачив. Вважає, що стався нещасний випадок.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні повідомив, що потерпіла є його племінницею, померлий ОСОБА_8 його братом. Свідком події він не був, все, що стосується події загибелі ОСОБА_8 знає з чужих слів. В останнє бачив свого брата живого близько п`яти днів перед загибеллю. По телефону останній раз розмовляв з ним зранку 12.12.2022. Важає, що ОСОБА_4 все село боїться. Також, вважає, що у його брата міг бути конфлікт із ОСОБА_4 з приводу розбитого автомобіля ОСОБА_4 , у якого розбили фару, але хто точно розбив автомобіль, ніхто не знає, бо всі були п`яні, все це він знає з чужих слів. Підтвердив, що у ОСОБА_8 із ОСОБА_4 були сусідські відносини, товаришували з приводу випивки. На запитання, чи багато часу разом проводили ОСОБА_17 та ОСОБА_16 сказати не може, бо рідко приїжджав у село. В стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 охарактеризував як спокійного, зазначив, що інтересу до зброї його брат не проявляв, зброї у власності не мав, мисливством не займався, як поводитися із зброєю не знав. Щодо характеристики ОСОБА_4 зазначив, що після вживання алкоголю ОСОБА_4 проявляв агресію, про бійки чи конфлікти за участю ОСОБА_4 нічого сказати не може. Також повідомив, що він та ОСОБА_4 під час бойових дій на території села ходили на патрулювання з автоматами. Щодо наявності у ОСОБА_4 рушниці нічого сказати не може.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні повідомила, що знайома з ОСОБА_4 давно, допомагала йому по господарству, зброї у ОСОБА_4 не бачила. Стосовно відносин ОСОБА_4 із ОСОБА_8 зазначила, що вони були друзями, постійно разом проводили час, випивали разом, про конфлкти між ними не чула.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_26 , який проводив судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_8 та додаткову судово-медичну експеризу пояснив, що виявлені під час експертизи у ОСОБА_8 садна коліна та брови утворились незадовго до загибелі, що означає від хвилин, годин до доби. Роз`яснюючи поняття «нещільний притул», яке було використано у висновку експерта №1543, пояснив, що як щільний, так і нещільний притул це відстань 0 см, але при щільному притулі притискається весь зріз дула, а при нещільному лише частина дула притискається до тіла. Роз`яснюючи поняття «неблизька відстань», про яке йдеться у висновку експерта № 135 пояснив, що «неблизька відстань» в судовій експертизі це відстань від дульного зрізу зброї, коли на тілі не залишається додаткових факторів пострілу, а саме полум`я, кіптяви, порошинок. У кожної зброї ця відстань буде різна. Точну відстань встановити не можливо, для мисливської зброї «неблизька відстань» складає від 15 см до 50 см. Відстань близько метра на відстані витягнутої руки є близькою відстанню. Надаючи пояснення щодо садна брови, яке було виявлено у ОСОБА_8 на внутрішньому краї брови, пояснив, що садно не супроводжувалось кровотечею, опухлості, синюшності не було, становити погодинно таке мілке ушкодження неможливо. Воно утворилось не пізніше, ніж за добу до загибелі, знаходиться в зоні досяжності власної руки, могло бути заподіяне в побуті. На запитання, чи були в ОСОБА_8 тілесні ушкодження, характерні для бійки, відповів, що в останього було виявлено три ушкодження: садно брови, садно коліна та вогнепальне поранення, при чому садна як брови, так і коліна могли утворитися в побуті.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України підтверджується також безпосередньо дослідженими судом в судовому засіданні наступними письмовими доказами.

Відповідно до даних електронного рапорта від 12.12.2022 року, 12.12.2022 о 18:59 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 12.12.2022 о 18:54 год за адресою: АДРЕСА_2 , фельдшер повідомила, що їй повідомили сусіди, що у будинку за даною адресою на підлозі виявили тіло ОСОБА_8 , є кров та пробита голова. Заявник: ОСОБА_22 . Зареєстровано ЄО за №77244 від 12.12.2022 року, як вбивство (а.с. 57, т. 2).

Обставини об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а саме: місце вчинення кримінального правопорушення, місце знаходження трупа, знаряддя злочину підтверджуються наступними доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.12.2022 року, слідчим в присутності понятих, за участю спеціаліста було проведено огляд домогосподарства за адресою; АДРЕСА_2 та зафіксовано місце знаходження знаряддя вчинення злочину, місце положення та зовнішній стан трупа ОСОБА_8 , розміщення речей та предметів в будинку, наявність слідів речовини бурого кольору. При огляді дня колодязя, який розмішений на території домогосподарства, за допомогою просвічування ліхтарем виявлено силует, схожий на мисливську рушницю з ременем. При піднятті даного предмету за допомогою пошукового магніту було встановлено, що предмет складається з одного ствола, який має номер НОМЕР_1 , ців`я, яке має номер НОМЕР_1 , дерев`яного прикладу з маркувальним позначенням НОМЕР_1 та має шкіряний ремінь. При розкладанні рушниці було виявлено стріляну гільзу. Під час огляду будинку в кімнаті при вході розміром 5,5 на 5.5 м зліва від вікна розташований двохкамерний холодильник марки «Elenberg» білого кольору на якому мається нашарування речовини бурого кольору, представлене у вигляді краплин та потьоків розмірами від 1 на 2 мм до 5 на6 мм, потік речовини білого кольору розміром 0,9 на 1 см. Зліва від холодильника розташоване трюмо з дзеркалом. На стіні за дзеркалом два отвори в стіні. Поверхня скла в значній мірі вкрита краплинами та потьоками речовини бурого та сіроватого кольору. Поверхня стіни та стелі також частково вкрита речовиною бурого та сірого кольору. Краплини гострим кінцем направлені знизу до гори. На комоді під дзеркалом пляшка з-під коньяку, фотокартки та різні дрібні побутові речі. При детальному візуальному огляді виявлено фрагменти кісток та тканин біологічного походждення з краплинами речовини бурого кольору. Посередині кімнати знаходиться труп чоловічої статі, як потім з`ясувалося - ОСОБА_8 , розміщений головою до виходу з будинку, в положенні лежачи на передній поверхні тіла обличчям вниз. Для більш детального огляду було змінено його положення - перевернуто на задню поверхню тіла. Труп одягнений в куртку, спортивну кофту, сорочку, спортивні штани, бурки темного кольору. Труп на дотик охолоджений нерівномірно, на відкритих ділянках тіла на дотик холодний, під одягом на дотик теплий. Трупне заклякання добре виражене в жувальних м`язах, верхніх та нижніх кінцівках. Трупні плями слабо виражені, острівчасті, поодинокі. Наявне значне руйнування кісток склепіння черепа та речовини мозку. Інших тілесних ушкоджень при зовнішньому дослідженні трупа не виявлено. Ноги трупа розміщені на відстані 95 см від входу у другу кімнату, голова на відстані 1,20 см від комоду з дзеркалом, таз на відстані 30 см. від стільця - попереднє положення тіла. На відстані близько 1 м знаходиться другий стілець напроти столу біля голови. Мається значна калюжа речовини бурого кольору при детальному огляді якої виявлено фрагменти металу сіро-сріблястого кольору без магнітних властивостей, розмірами 4 на 5 мм та 6 на 11 мм також предмет, схожий на пиж круглої форми. Справа на стіні відносно входу у кімнату знаходяться фрагменти біологічного походження. В кімнаті розміром 3,5 на 5.5 в трьохстворчатій шафі в крайньому правому відділі на другій полиці зверху виявлено три предмети, схожі на набої. Під час огляду домогосподарства вилучено речі та предмети зі слідами речовини бурого кольору, фрагменти біологічного походження, фрагменти металу, мобільний телефон, предмет, схожий на пиж, предмети, схожі на набої, предмет, схожий на рушницю, предмет, схожий на гільзу в стволі рушниці (а.с. 59-72, т. 2).

Відповідно до протоколу огляду трупа від 13.12.2022 року, слідчим в присутності понятих за участю спеціаліста за адресою АДРЕСА_3 , було проведено огляд трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зафіксовано зовнішній вигляд трупа ОСОБА_8 , відібрано зразки його тканин та дактилокарту, вилучено одяг (а.с. 74-79, т. 2).

За висновком експерта №1543 від 09.01.2023 року (судово-медична експертиза) під час судово-медичної експертизи трупа громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді одиночного вогнепального наскрізного поранення голови: наявність вогнепальної рани в лобно-тім`яній ділянці - (дефект шкіри лобно-тім`яної ділянки, осаднення, нерівність та фестончатість країв), частини вхідного вогнепального дирчастого перелому лобної кістки (дефект кісткової тканини лобної кістки, конусовидний циркулярний скол внутрішньої кісткової пластинки), багатоуламковий перелом лобної, тім`яної лівої скроневої та потиличної кісток, множинні розриви твердої мозкової оболонки, руйнування тканини лівої півкулі мозку по випуклій поверхні. Ушкодження могло утворитися від пострілу з вогнепальної зброї снарядом, що ранить, безпосередньо перед смертю, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Локалізація та характеристики вогнепального отвору та переломів кісток черепа дозволяють вважати, що напрям раналу був спереду назад дещо зверху вниз. Також виявлені ушкодження у вигляді саден правого коліна (розміром 1,5?0,5 см) та правої брови (розміром 0,2?0,2 см), що утворилися від дії тупого предмета незадовго до смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, не перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, утворились незадовго до вогнепального поранення голови. Ушкодження утворились не менш як від трьох травматичних впливів - по одному в ділянку розташувння саден та вогнепального поранення. Вогнепальне поранення голови могло утворитись внаслідок пострілу з мисливської вогнепальної зброї, в тому числі при пострілі картеччю. Індивідуальні властивості тупих предметів, що спричинили утворення саден голови та коліна встановити не представляється можливим. Під час отримання тілесних ушкоджень у вигляді вогнепального поранення голови потерпілий знаходився передньою поверхнею тіла до дульного зрізу зброї. Достеменно встановити позу та точне взаєморозташування за наявними суто судово-медичними даними не представляється можливим. Смерть настала від руйнування речовини головного мозку внаслідок вогнепальног о наскрізного поранення голови з багатоуламковими переломами кісток черепа. Цей висновок про причину смерті підтверджується виявленим в ході проведення дослідження трупа наступних патологічних проявів: наявність вогнепальної рани в лобно-тім`яній ділянці, багатоуламковий перелом лобної, тім`яної лівої скроневої та потиличної кісток, множинні розриви твердої мозкової оболонки, руйнування тканини лівої півкулі мозку по випуклій поверхні. Враховуючи дані, отримані під час дослідження трупних явищ смерть могла настати 12.12.2022 року. Смерть настала через короткий проміжок часу (до кількох хвилин) після отримання ушкоджень у вигляді вогнепального поранення голови. Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий не міг здійснювати цілеспрямовані дії. В порожнині черепа виявлено стороннє тіло сріблястого кольору, металевої щільності 0,8?0,4?0,4 см. При експертизі трупа не виявлені тілесні ушкодження, що могли б свідчити про активний опір. Навіть за умови негайного надання спеціалізованої допомоги в умовах профільного стаціонару - прогноз щодо життя був би не сприятливим. Вміст шлунку може свідчити про прийом їжі незадовго (до 2 год) до смерті. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень не міг утворитися від падіння на площині, як з наданням прискорення, так і без нього. При експертизі трупа не виявлено ознак пострілу впритул чи нещільний притул. Зважаючи на характер поранення голови з утворенням масивного дефекту м`яких тканин та кісток склепіння черепа, достеменно встановити наявність додаткових факторів пострілу (порошинок, кіптяви тощо), а відтак і дистанцію пострілу, за наявними суто судово-медичними даними не представляється можливим. Кров трупа ОСОБА_8 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В. При судово-токсикологічній експертизі крові, сечі трупа ОСОБА_8 виявлено етанол в крові 2,7 г/л, в сечі 2,1 г/л, що у живої людини може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння (а.с. 82-87, т. 2).

За висновком експерта №524 від 13.12.2022 року (судово-медична експертиза) при проведенні судово-медичної експертизи в ході зовнішнього огляду у ОСОБА_4 , 1963 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя (розмірами 0,4?0,2см, 1?0,1см, 2,5?0,1см), 3-го пальця правої кисті (розміром 0,5?0,3 см) та середньої третини правого передпліччя, які виникли від дії тупих твердих пердметів по механізму тертя і, як усі в сукупності, так і кожне окремо відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. Враховуючи морфологічні характеристики саден обличчя, вони могли утворитися за 1-3 доби до моменту проведення експертизи, садно 3-го пальця правої кисті, зважаючи на його морфологічні властивості, могло утворитися на протязі однієї доби до моменту огляду. Отже, вищевказані тілесні ушкодження по давності утворення можуть відповідати даті 12.12.2022 року. Приймаючи до уваги морфологічні властивості садна середньої третини правого передпліччя, воно могло утворитися за 2-5 діб до моменту огляду і по давності утворення не може відповідати даті 12.12.2022. Виходячи з кількості зовнішніх ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , їх характеру та розташування, можна припустити, що вони утворилися не менш, ніж від п`яти травмуючих дій. Садно 3-го пальця правої кисті по тильній поверхні проксимального міжфалангового суглобу, виявлене у ОСОБА_4 може вказувати на його самозахист. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , утворення їх при падінні на площину з висоти власного зросту виключається. Вищевказані тілесні ушкодження знаходяться в зонах, досяжних для власної руки, однак конкретні умови їх заподіяння, в тому числі і власноручно, встановлюються виключно слідчими діями (а.с. 92-94, т.2).

Згідно з висновком експерта № КСЕ-19/125-22/9801-БЛ від 27.01.2023 року за результатами комплексної судової експертизи у частині дослідження зброї встановлено, що рушниця, надана на дослідження є вогнепальною зброєю - одноствольною гладкоствольною мисливською рушницею 16 калібру моделі «ЗК» № НОМЕР_1 , 1950 року випуску, виробництва СРСР, придатна до стрільби. Три патрони надані на дослідження є боєприпасами до гладкоствольної мисливської зброї (рушниць) - двома мисливськими патронами 16 калібру виробництва іспанської фірми «RIO» та мисливським патроном 16 калібру виробництва української фірми «ТАХО», патрони придатні до стрільби. Гільза, надана на дослідження є частиною боєприпаса - стріляною гільзою мисливського патрона 16 калібру до гладкоствольної мисливської зброї (рушниць), стріляна з одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ЗК» № НОМЕР_1 , наданої на дослідження. З наданої на дослідження одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ЗК» № НОМЕР_1 провести постріл за умов, вказаних ОСОБА_4 , а саме, тримаючи її правою рукою за приклад, а лівою за цівку, без натискання на спусковий гачок, смикнувши (потягнувши) за наплічний ремінь рушниці - неможливо. При чотирнадцятій спробі здійснити постріл наплічний ремінь відірвався від антабки, яка закріплена в нижній частині прикладу рушниці. Один предмет, наданий на дослідження є частиною боєприпаса - полімерним пижем, що відповідає розмірам пижів, які використовуються в мисливських патронах до гладкоствольної мисливської зброї (рушниць) 16 калібру. Надані на дослідження чотири предмети є фрагменти металу, розмірами 10,2?9,3?6,5 мм, 8,3?7,9?5,3 мм, 10,7?7,8?6 мм та 6,7?5,1?2,2 мм. Відповісти на питання «Чи складали раніше одне ціле (патрон) предмет, зовні схожий на гільзу, предмет, зовні схожий на пиж та чотири металеві предмети різної форми?» не представляється можливим, в зв`язку з тим, що слідів контакту на пижі та чотирьох фрагментах металу з внутрішньою поверхнею корпус-трубки наданої на дослідження гільзи не виявлено (а.с. 97-112, т. 2).

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/125-22/9801-ФХВР від 26.01.2023 року за результатами вибухово-технічної експертизи встановлено, що в каналі ствола, наданої на дослідження рушниці присутні сліди речовин, які можна віднести до компонентів нітроцелюлозних порохів та нітрити, які можна рівнозначно віднести як до компонентів продуктів пострілу, так і до сполук навколишнього середовища, таких як мінеральні добрива, тютюновий дим, вихлопні гази двигунів внутрішнього згорання та ін. На наданих на дослідження марлевих тампонах зі змивами з рук ОСОБА_4 та контрольному марлевому тампоні слідів продуктів пострілу в межах чутливості використаних методів не виявлено. На наданих на дослідження марлевих тампонах зі змивами з рук потерпілого ОСОБА_8 та контрольному марлевому тампоні слідів продуктів пострілу в межах чутливості використаних методів не виявлено. В каналі ствола, наданої на дослідження рушниці відсутні сліди мастильних матеріалів (нафтової оливи), присутні сліди речовин, які можна віднести до компонентів нітроцелюлозних порохів та нітрити, які можна рівнозначно віднести як до компонентів продуктів пострілу, так і до сполук навколишнього середовища, таких як мінеральні добрива, тютюновий дим, вихлопні гази двигунів внутрішнього згорання та ін. Встановити факт проведення пострілу після проведення останнього чищення не представляється можливим, оскільки категоричним свідченням про наявність слідів продуктів пострілу є частинки пороху, що підділись термічному впливу (а.с. 115-125, т. 2).

За висновком експерта № СЕ-19-23/134-БД від 25.04.2023 року за результатами судової молекулярно-генетичної експертизи у змивах з рушниці виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж двох осіб та для подальшої ідентифікації не придатні. У змиві з обличчя ОСОБА_4 виявлено кров людини і клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які збігаються із генетичними ознаками букального епітелію ОСОБА_4 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_8 (а.с. 129-152, т. 2).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 30.01.2023 року, ОСОБА_4 за участю захисника та інших учасників, у присутності понятих, показав на місці події на території домогосподарства по АДРЕСА_2 яким чином відбувся постріл, взаємне розташування потерпілого та обвинуваченого в момент пострілу, а також місце в будинку, де знаходилась рушниця, а саме: під час розмови із ОСОБА_8 . ОСОБА_4 розповів останньому, що у нього є рушниця, яку він зайшов у себе вдома під диваном, яку скоріше за все залишили військові, що перебували у ОСОБА_4 в будинку під час активних бойових дій на території Чернігівської області. В цей час ОСОБА_8 поросив показати йому рішницю, на що ОСОБА_27 дістав її з-під дивану, повернувся назад в кімнату, де сидів ОСОБА_8 та почав показувати рушницю, при цьому правою рукою тримав її за приклад. Чи був взведений курок не пам`ятає, чи був патрон в патроннику не перевіряв. Під час демонстрації рушниці ОСОБА_8 почав тягнути рушницю на себе, взявши чи то за ствол, чи за ремінець, в свою чергу ОСОБА_28 , не даючи забрати з його рук рушницю, потягнув її на себе, при цьому почав втрачати рівновагу та в цей час відбувся постріл. Чи тримав в цей час ОСОБА_4 палець на спусковому гачку відповісти з впевненістю не може, однак допускає, що під час того, як тягнув рушницю на себе при втрачанні рівноваги його палець міг зіскочити з прикладу і таким чином опинитись на спусковому гачку та, смикнувши руку, міг відбутися випадковий постріл. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_4 заперечував будь-які конфлікти з ОСОБА_8 , повідомив, що знає його давно та мав з ним дружні відносини. Після того, як відбувся постріл, він не міг повірити в те, що трапилося (а.с. 175- 179, т. 2).

Після проведення слідчого експерименту було призначено додаткову судово-медичну експертизу з метою вирішення питання, чи могли тілесні ушкодення у ОСОБА_8 у вигляді одиночного вогнепального наскрізного поранення голови утворитись за обставин, на які вказував ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту. За результатами якої у відповідності з висновком експерта №135 від 20.02.2023 року (додаткова судово-медична експертиза до висновку експерта № 1543 від 13.12.22-09.01.23) встановлено, що ушкодження у вигляді одиночного вогнепального наскрізного поранення голови могло утворитися в тому числі за обставин, на які вказує ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту, а саме - при пострілі з мисливської рушниці з неблизької відстані від голови потерпілого, в напрямі спереду назад. Зважаючи на великий діапазон можливого нахилу голови в напрямі вверх-вниз, вказані ушкодження могли утворитися, в тому числі, при пострілі з рушниці, яку нападник тримав руками на рівні грудної клітки чи живота потерпілого (а.с. 201-205, т. 2).

Ухвалою слідчого судді Чернігівського апеляційного суду від 13.12.2022 за клопотаннями слідчого, погодженими з прокурором, було надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контролю особи відносно ОСОБА_4 (а.с. 209-210 т. 2).

Згідно з протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео - контроль особи від 09.01.2023 року,під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео - контроль щодо ОСОБА_4 останній повідомив своєму співрозмовнику, що вони ( ОСОБА_4 і ОСОБА_8 ) сиділи, випивали, не сварилися, він похвалився рушницею, а вона була заряджена, той смикнув, вона вистрілила, не розуміє як все сталося. Чи був взведений курок ОСОБА_4 не знає, що рушниця була заряджена також не знав (а.с. 213-215, т. 2).

13.12.2022 року о 04 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_4 було затримано як підозрюваного, що підтверджується даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.12.2022 року. Під час обшуку затриманого ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: куртку зимову синього кольору, светр сірого кольору, штани спортивні сірого кольору, черевики зимові коричневого кольору, мобільний телефон «Huawei Y6 2019» ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 (а.с. 218-219, т. 2).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №18 від 12.01.2023 року, ОСОБА_4 за своїм психічним станом на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час (час проведення експертизи) ОСОБА_4 здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. На теперішній час (час проведення експертизи) ознак психічного захворювання в нього не виявлено, психіатричне лікувння не показано (а.с. 231-235, т. 2).

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №19 від 12.01.2023 року, у ОСОБА_4 на теперішній час (час проведення експертизи) не виявлено психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, тому протиалкогольне лікування йому не показано (а.с. 236-239, т. 2).

Відповідно до виписки №1657 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого) від 13.12.2022, ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат - 1,32 проміле. Обстеження на стан алкогольного сп`яніння проводилось 13.12.2022 о 04 год 40 хв (а.с. 217, т.2).

Надані суду докази з приводу їх належності, допустимості та достовірності сторонами кримінального провадження не оспорювались. Порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість доказів, в суді не встановлено. Досліджені докази у даному кримінальному провадженні суд визнає належними, допустимими та достовірними, які в своїй сукупності та взаємозв`язку достатні для прийняття процесуального рішення.

Згідно з пунктом 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність і кваліфікувати відповідно за ст. 119 КК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Так, ч. 1 ст. 115 КК України, яка була інкримінована ОСОБА_4 стороною обвинувачення, передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. З суб`єктивної сторони даний злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає її настання.

Питання про наявність умислу вирішується з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховується кількість, характер і локалізація поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка винного, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину. Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

На відміну від умисного вбивства, специфіка вбивства з необережності, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 119 КК, полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості.

Ставлячи ОСОБА_4 у провину вчинення умисного вбивства, сторона обвинувачення виходить в першу чергу із виявлених тілесних ушкоджень в ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які, на думку сторони обвинувачення, можуть свідчити про конфлікт між ними та напад чи самозахист до вчинення злочину, і як наслідок раптовий умисел на вбивство; із поведінки ОСОБА_4 після вчинення злочину; навичок ОСОБА_4 поводження із зброєю та характеристик особистості ОСОБА_4 , наданих певними свідками.

Суд, проаналізувавши вищевикладені аргументи, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до висновків судово-медичних експертиз у ОСОБА_8 було виявлено крім вогнепального поранення, садно правого коліна (розміром 1,5?0,5 см) та садно правої брови (розміром 0,2?0,2 см), що утворилися від дії тупого предмета незадовго до смерті. У ОСОБА_4 було виявлено тілесні ушкодження - садна обличчя (розмірами 0,4?0,2см, 1?0,1см, 2,5?0,1см), які могли утворитися за 1-3 доби до огляду та садно 3-го пальця правої кисті (розміром 0,5?0,3 см), яке могло утворитися за одну добу до огляду.

Під час допиту експерта ОСОБА_26 в судовому засіданні, останній підтвердив, що садна, виявлені у ОСОБА_8 з огляду на їх розміри і локалізацію могли бути отримані в побуті, утворитися могли від хвилин, годин до доби перед смертю, ушкодження характерні для бійки відсутні. Суд звертає увагу на досить дрібні розміри цих саден, а також бере до уваги, що ні під час огляду місця події 12.12.2022, ні під час огляду трупа ОСОБА_8 відповідні ушкодження не було виявлено, лише експерт під час дослідження зміг їх виявити, що в сукупності спростовує вірогідну можливість їх утворення внаслідок нападу чи самозахисту. Наявність у ОСОБА_4 ушкодження у виді садна 3-го пальця руки узгоджується із його показами, висновками судово-медичної експертизи та даними слідчого експерименту.

За показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перебували в дружніх відносинах, були знайомі дуже багато років, часто спілкувалися, проводили разом час, допомагали один одному, щось планували. Жоден із свідків не спостерігав сварок між ними, бійок, чи будь-яких конфліктів.

Крім того, за показами свідків та протоколом огляду місця події загальний стан речей в кімнаті та предметів на столі на місці вчинення злочину не було порушено, що все в сукупності спростовує версію про можливі раптово виниклі неприязні відносини між ними. Твердження свідка ОСОБА_24 про, нібито, можливий конфлікт між ними з приводу пошкодженого автомобіля ОСОБА_4 , не підтверджується жодними доказами.

Отже, судом в судовому засіданні не встановлено, а обвинуваченням не доведено наявність в діях ОСОБА_4 жодних мотивів, які б слугували підставою виникнення у нього умислу, спрямованого на вбивство ОСОБА_8 .

Що стосується поведінки ОСОБА_4 після вчинення злочину, то відповідно до показів свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_21 , стан ОСОБА_4 був шоковий, у нього трусилися руки, що підтверджується і показами самого обвинуваченого. Всі троє були схвильовані, з відповідних причин не змогли викликати поліцію, врешті ОСОБА_21 зателефонувала медсестрі, яка також в свою чергу, спочатку зателефонувала старості і лише потім в поліцію. Тому поведінка обвинуваченого після вчинення злочину не спростовує висновки суду про відсутність умислу на вбивство потерпілого.

Щодо твердення сторони обвинувачення, що ОСОБА_4 знищував сліди свого умисного злочину, оскільки пам`ятав про вечірній візит ОСОБА_29 , то воно не підтверджується дослідженими доказами, зокрема показаннями самого ОСОБА_29 , який надав свідчення, що жодних перешкод для нього обвинувачений не чинив, відразу пішов з ним у будинок, хоча об`єктивно міг не запрошувати його і попрощатися з ОСОБА_29 на дворі біля будинку.

З приводу виявлення знаряддя злочину - рушниці в колодязі, що на думку сторони обвинувачення є приховуванням ОСОБА_4 слідів умисного вбивства, то враховуючи не порушену обстановку на місці злочину, відсутність даних щодо приховування ОСОБА_4 слідів злочину, їх затирання, чи переміщення тіла з метою його приховування, не створення перешкод для доступу до місця події для свідка, зокрема ОСОБА_29 , що підтверджується свідченнями останнього, при цьому, маючи об`єктивну можливість не впустити свідка на місце події та знищити сліди, на думку суду сама по собі обставина поміщення ОСОБА_4 рушниці в колодязь не свідчить про умисел на вбивство.

При цьому, суд беде до уваги, що дана мисливська рушниця 16 калібру моделі «ЗК» № НОМЕР_1 , яка є вогнепальною зброєю, не була зареєстрована, у ОСОБА_4 перебувала без законних підстав, була ним знайдена та не здана органу поліції в порушення законодавства, а потім ще й стала знаряддям вчинення злочину, тому суд не виключає виникнення у ОСОБА_4 бажання приховати саме такі обставини.

Поведінка ОСОБА_4 після вчиненого ним діяння, зокрема те, що він нікуди не тікав та не перешкоджав доступу до місця події, повідомив про подію сусідів, його шоковий стан свідчать про неочікуваність для нього наслідків свого діяння, що виключає наявність в його діях прямого чи опосередкованого умислу на скоєння убивства потерпілого.

Судом встановлено, що ОСОБА_28 має статус учасника бойових дій (приймав участь у бойових діях в ДР Афганістан з 30.04.1982 по 19.10.1983), в 2022 році брав участь в місцевій територіальній обороні, мав у володінні мисливську рушницю та мав відповідно на неї дозвіл згідно з вимогами законодавства, що свідчить про наявні у ОСОБА_4 навички користування певними видами зброї та обізнаність ОСОБА_4 з загальними правилами поводження зі зброєю.

Враховуючи вищевикладене, можна констатувати, що ОСОБА_4 допустив необережне поводження з мисливською рушницею 16 калібру моделі «ЗК» № НОМЕР_1 , яка є вогнепальною зброєю, не перевірив, чи заряджена рушниця, чи зведений курок та, діючи необережно у формі злочинної недбалості, яка проявилася в тому, що обвинувачений не передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків (ніс рушницю дулом донизу), хоча повинен був і міг їх передбачити, коли ОСОБА_8 смикнув за рушницю та відпустив, ОСОБА_4 не втримав рівновагу та, падаючи натиснув на спусковий гачок рушниці, здійснивши з неї необережний постріл, яким влучив у потерпілого, від якого той помер.

З наведених підстав суд вважає, що зазначені дії ОСОБА_4 щодо вбивства ОСОБА_30 характеризуються наявністю необережності, яка проявилась у формі злочинної недбалості та відсутності у ОСОБА_4 , як прямого так і опосередковуваного умислу на заподіяння смерті потерпілому.

З приводу особистої характеристики ОСОБА_4 , на яку посилалася сторона обвинувачення, намагаючись довести умисне вбивство, на нібито, агресію ОСОБА_4 під час алкогольного сп`яніння та той факт, що ОСОБА_4 протягом певного часу перебував на обліку у лікаря нарколога, суд зазначає, що про певні вияви агресії в стані сп`яніння з боку ОСОБА_4 вказували кілька свідків, втім в чому виявлялася дана агресія, на кого конкретно була спрямована та які були її наслідки не повідомили, а подовжували спілкуватися з ОСОБА_4 . В цілому обвинувачений охарактеризувався свідками як звичайна людина, яка за потреби допомагала іншим, до бійок, конфліктів не схильний. Суд критично ставиться до так званих «списків» людей, яких ОСОБА_31 , нібито хотів розстріляти, про які зазначали свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , оскільки вказане не підтверджується жодними доказами та також саме по собі не свідчить про умисел на вбивство ОСОБА_8 .

Пояснення ОСОБА_4 про обставини вчинення злочину, підтверджуються висновком експерта №135 від 20.02.2023 року за результатами додаткової судово-медичної експертизи, проведеної після слідчого експерименту, відповідно до якого описаний ОСОБА_4 розвиток подій міг відбуватися.

Оскільки свідки самої події крім ОСОБА_4 відсутні, тому суд досліджує та аналізує обставини, які передувати злочину, показання обвинуваченого та їх узгодженість з іншими доказами, показаннями свідків, насамперед тих, які спілкувалися із обвинуваченим відразу після події, поведінку обвинуваченого та приходить до висновку про в цілому узгодженість показів обвинуваченого із показами свідків та дослідженими матеріалами справи, що підтверджує вищевикладені висновки суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення вини поза розумним сумнівом (Avsar v. Turkey), п. 282). Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сторона обвинувачення, дотримуючись засад змагальності, зобов`язана довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, за якою мав місце злочин і він був вчинений обвинуваченим (аналогічна позиція викладена у постановах ККС ВС від 15 квітня 2021 року у справі № 751/2824/20 та від 23 лютого 2021 року у справі № 742/642/18). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а тому суд не може припускати обставини здійснення інкримінованих ОСОБА_4 дій в частині наявності умислу на скоєння вбивства ОСОБА_8 . Крім того, всі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченого.

На підставі наведеного, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ч. 3 ст. 337 КПК України змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 119 Кримінального кодексу України, як вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , вчинене через необережність.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

V. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він пенсіонер, інвалід ІІІ групи, учасник бойових дій (з 30.04.1982 по 19.10.1983), одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставин, які відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами. При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання,враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, відсутність пом`якшуючих обставин, наявність обтяжуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, враховує умови його життя, його відношення до вчиненого, позиції потерпілої щодо призначення покарання, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

В силу вимог законодавства суд позбавлений можливості застосувати до обвинуваченого такий вид покарання, зазначений в санкції ч. 1 ст. 119 КК України як обмеження волі, оскільки воно не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Підстав для застосування ст .75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначення покарання з застосуванням ст. 69 КК України судом не встановлено. На думку суду, призначити більш м`яке покарання, чи покарання із застосуванням випробування в даному випадку неможливо, з огляду на незворотні наслідки скоєного злочину - позбавлення життя людини..

VІ. ВИРІШЕННЯ ЦИВІЛЬНОГО ПОЗОВУ

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_28 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 50600 грн та моральну шкоду в розмірі 500 000 грн

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як визначено положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З позовної заяви вбачається, що понесена матеріальна шкода виражається у витратах на поминальні обіди в загальному розмірі 50 600 грн.

Водночас, у відповідності до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року, під похованням померлого слід розуміти комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.03.2018 р у справі № 554/1793/15-ц, витрати на поминальні обіди не входять до витрат на поховання.

Аналізуючи зазначене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення витрат на проведення поминальних обідів на загальну суму 50600 гривень, необхідно відмовити, оскільки дані витрати не пов`язані із заходами самого поховання, передбаченого нормами закону.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 500 000 гривень, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я і відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3, п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ. Моральна шкода може полягати зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя; порушенні стосунків з оточуючими людьми; при настанні інших негативних наслідків. При визначенні моральної шкоди суд з`ясовує чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні, чи знаходяться дії відповідача в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Приймаючи до уваги, що дії ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку з тим, що позивачу спричинено душевні страждання у зв`язку із смертю батька - ОСОБА_8 , що безсумнівно вплинуло негативно на життя потерпілої, оскільки позбавило її батька, а її дитини дідуся, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого на користь позивача необхідно стягнути моральну шкоду. Водночас, з урахуванням зміни кваліфікації дій обвинуваченого в бік пом`якшення, суд дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 450 000 гривень.

VІI. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст. 122, 124 КПК України та складають 10 949 грн 24 коп.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України, речі, які не мають матеріальної цінності підлягають знищенню, одяг, речі повертається власнику за його клопотанням.

До обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», дія якого закінчується 24 серпня 2023 року. Враховуючи, що обвинуваченому цим вироком призначено покарання у виді позбавлення волі, суд, з огляду на вищевикладені висновки та призначене покарання не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу, тому запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» необхідно залишити до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж на 60 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

За відсутності заборон, визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Строк відбування призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_4 відраховувати з 13 грудня 2022 року - з часу його фактичного затримання.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 450 000 (чотириста п`ятдесят тисяч) гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» - залишити до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж на 60 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту його затримання з 13 грудня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 10 949 (десять тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн 24 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_32 від 19.12.2022 року на: два металеві предмети; бурки чорного кольору; колоші резинові чорного кольору; труси чоловічі сірого кольору; футболку чорного кольору; сорочку картату чорно-червоно-білого кольору; штани спортивні синього кольору зі слідами РБК; куртку чоловічу біло-червоно-чорного кольору зі слідами РБК; куртку зимову чорного кольору; скляну пляшку, ємністю 0,5 л зі столу; дверну ручку; дві рюмки; фрагменти біологічного походження; два фрагменти металу; мобільний телефон марки «Redmi»; фрагмент, схожий на пиж; три предмети, схожі на набої; предмет, зовні схожий на рушницю; куртку зимову синього кольору; светр сірого кольору; штани спортивні сірого кольору; черевики зимові коричневого кольору; мобільний телефон марки «Huawei Y6 2019» ІМЕІ: НОМЕР_2 та ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 .

Речові докази: куртку зимову синього кольору, светр сірого кольору, штани спортивні сірого кольору, черевики зимові коричневого кольору, мобільний телефон «Huawei Y6 2019» ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 , вилучені в ході проведення особисного обшуку під час затримання ОСОБА_4 13.12.2022 року, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області після набрання вироком законої сили - повернути власнику - ОСОБА_4 .

Речові докази: скляну пляшку, ємністю 0,5 л зі столу; дверну ручку; дві рюмки; фрагменти біологічного походження, поміщені до паперового конверту; два фрагменти металу, поміщені до спеціального пакету № WAR1166800; фрагмент, схожий на пиж; три предмети, схожі на набої; предмет, зовні схожий на рушницю; змиви з обох рук трупа ОСОБА_8 ; зрізи нігтьових пластин з обох рук трупа, дактилокарту трупа ОСОБА_8 ; два металеві предмети, поміщені до спеціального пакету № WAR11667734; бурки чорного кольору; колоші резинові чорного кольору; труси чоловічі сірого кольору; футболку чорного кольору; сорочку картату чорно-червоно-білого кольору; штани спортивні синього кольору зі слідами РБК; куртку чоловічу біло-червоно-чорного кольору зі слідами РБК, куртку зимову чорного кольору, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області після набрання вироком законої сили - знищити, мобільний телефон марки «Redmi» - повернути за належністю.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1