Єдиний унікальний номер 205/6005/23
1-кс/205/744/23
УХВАЛА

іменем України

13 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні малолітніх або непрацездатних осіб, без визначеного місця проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000885, внесеному до ЄРДР 11 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2023 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000885, внесеному до ЄРДР 11 червня 2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, який Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 продовжено на 90 діб вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 11.06.2023 приблизно о 10 годин 00 хвилин (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), у ОСОБА_5 , що перебував біля будинку, що розташований за адресою: м. Дніпро, ж/м Парус, 1К, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Перебуваючи за вищевказаною адресою та час, ОСОБА_5 , побачив автомобіль ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у власності ОСОБА_7 , та який знаходився навпроти вищевказаного будинку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням в інше сховище, вчинене в умовах воєнного стану, перебуваючи у вищезазначеному місці та час, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що у вищевказаному автомобілі знаходяться речі та предмети, що мають матеріальну цінність, підійшов до вищевказаного автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , де за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням предмету, розбив скло водійської двері автомобіля та незаконно проник до салону автомобіля, з метою викрадення чужого майна.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , з автомобіля «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований навпроти будинку №1К на ж/м Парус в м. Дніпро, та усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів і особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, відкрив капот зсередини автомобіля, після чого побачив акумуляторну батарею «Forse», потужністю 60Ah, належну ОСОБА_7 , який визначив для себе як об`єктом свого злочинного посягання. Продовжуючи свою злочинну діяльність, передбачаючи спричинення майнової шкоди, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел ОСОБА_5 почав демонтувати вищевказану акумуляторну батарею, однак його дії були виявлені невстановленою під час досудового розслідування особою, у зв`язку з чим останній, з причин які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій які вважав необхідними для доведення вказаного кримінального правопорушення до кінця.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 міг спричинити потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 1800 гривень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилися у незакінченому замаху направленому на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану кваліфікуються за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

11.06.2023 ОСОБА_5 було затримано на підставі ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра щодо ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11.06.2023;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.06.2023;

- протоколами допитів свідків;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- протоколом огляду місця події за адресою: м. Дніпро, ж/м Парус, 1К.

Слідчий зазначає, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду та органу досудового розслідування, так як підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, під загрозою застосування реальної міри покарання може переховуватись від суду або органу досудового розслідування, так як підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця мешкання. Також, може незаконного впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, так як під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, підозрюваному стане відомо дані, щодо свідків та потерпілого, їх місце проживання, номера мобільних телефонів, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час судового розгляду. Окрім того, слідчий зазначив, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, так як відносно підозрюваного ОСОБА_5 03.03.2021 направлено обвинувальний акт до Ленінського районного суду за ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити та обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати запобіжний захід в вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що його підзахисний вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає, розуміє, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, тому йому потрібен час на підготовку до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку підозрюваного та його захисника, приходить до наступного висновку.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді доказів, слідчий суддя, доходить висновку, що докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про обґрунтованість пред`явленої в межах даного кримінального провадження підозри ОСОБА_5 .

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останньому підозри.

Слідчий суддя вважає причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування до нього запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та які, відповідно до ст. 12 КК України, належать до категорії тяжких злочинів.

Тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, як встановлено, підозрюваний ОСОБА_5 не має визначеного місця проживання, що додатково обумовлює ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз застосування насильства, вмовлянь незаконно впливати на свідків та потерпілого, тому що їх показання мають ґрунтовне значення у кримінальному провадженні, оскільки їм відомі обставини скоєння злочину.

Окрім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки як встановлено, відносно останнього 03.03.2021 направлено обвинувальний акт до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України, що вказує на можливу схильність підозрюваного до кримінально-протиправної поведінки.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність соціальних зв`язків, відсутність неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених слідчим ризиків, а саме незаконного впливу підозрюваним на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, можливістю останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 53680 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути внесена до закінчення строку дії даної ухвали, у разі внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора і суду за їх першою вимогою, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, суду, повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 177, 178, 182, 183, 202, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000885, внесеному до ЄРДР 11 червня 2023 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 09 серпня 2023 року включно.

Одночасно визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області (рахунок: UA0017442; отримувач: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; код отримувача: 26239738).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора і суду за їх першою вимогою, не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, суду, повідомляти слідчому, прокурору, суду про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі його неявки за викликом до слідчого чи прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин або не повідомлення про причини своєї неявки, порушення ним обов`язків, покладених даною ухвалою слідчого судді, застава звертається на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1