У Х В А Л А

Іменем України

11 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ "БРАЙТОН ТРЕЙД" (), про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 11.04.2023 року у справі № 761/11023/23, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000012 від 24.02.2023 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

В своєму клопотанні заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2023 у справі № 761/11023/23 задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000012 від 24.02.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, а саме: накладено арешт на вилучені 28.03.2023 під час обшуку приміщень, споруд, будівель, що знаходяться за адресою: Київська обл., Обухівський район, с. Дерев?яна, Переїзд, буд. 4 , а саме:

- резервуар №13 та прозору рідину у ньому з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів, в кількості 62 326л.;

- резервуар № 15 та прозору рідину у ньому з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів, в кількості 62 349л., які опломбовано та передано відповідно акту приймання-передачі директору ТОВ «НАФТО ОІЛ ТРЕЙД» - ОСОБА_4 .

На думку заявника арешт на майно накладено необґрунтовано, а тому останній просить слідчого суддю його скасувати.

В судовому засіданні заявник вимоги клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

На минулому судовому засіданні детектив та прокурор проти задоволення заперечили.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 24.02.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2023 року по справі № 761/11023/23, в межах кримінального провадження № 0000012 від 24.02.2023 року, було задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та накладено арешт на речові докази, вилучені 28.03.2023 року під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 18.03.2023 по справі № 761/9385/23, провадження № 1-кс/761/6356/23, приміщень, споруд, будівель, що знаходяться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Дерев`яна, Переїзд, буд. 4, а саме:

- резервуар № 13 та прозору рідину у ньому з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів, в кількості 62 326 л.,

- резервуар № 15 та прозору рідину у ньому з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів, в кількості 62 349 л., які опломбовано та передано відповідно акту приймання-передачі директору ТОВ «Нафто Оіл Трейд» () - ОСОБА_4 .

Зі змісту ухвали вбачається, що арешт було накладено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим, або прокурором.

Як вбачається з наданих заявником документів, матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу того, що на арештоване майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або ж що таке майно набуто у власність будь-яким протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального чи правопорушення.

Так, з клопотання вбачається, що арештовані прозорі рідини з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів фактично являються конденсатом газовим стабілізованим природним, який був придбаний ТОВ «БРАЙТОН ТРЕЙД» та переданий на зберігання ТОВ «НАФТО ОІЛ ТРЕЙД».

Тобто власником майна (рідин, що являються конденсатом газовим стабілізованим природнім), на яке накладено арешт, є ТОВ «БРАЙТОН ТРЕЙД».

Як вбачається з тексту ухвали, арешт накладений у зв?язку із розслідуванням кримінального провадження

№ 0000012 від 24.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України.

В ухвалі зазначено, що:

«Мотивуючи клопотання прокурор зазначає, що відділом процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000012 від 24.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204 КК України, щодо злочинної діяльності на ТО «Науково-Виробниче Підприємство «Новітні Нанотехнології» (), яка полягає у виготовленні контрафактного дизельного палива, шляхом переробки низькоякісної фальсифікованої продукції шляхом додавання різних розчинників, яка транспортується в інші регіони України з метою збуту, одне з яких розташоване за адресою: Київська обл., Обухівський район, с. Дерев?яна, Переїзд, буд.4.

Крім того, в Ухвалі вказано:

«Реалізуючи ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 18.03.2023 по справі №761/9385/23, провадження № l-кс/761/6356/23, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, 21.03.2023 в присутності понятих, проведено обшук за адресою:

Київська обл., Обухівський район, с. Дерев?яна, Переїзд, буд. 4, приміщень, споруд, будівель, які знаходяться за вказаною адресою, яка на праві власності належить ТОВ «Чисте дерево» () та використовується ТОВ «Євро Альянс Оіл» (), в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено: резервуар N13 та прозору рідину у ньому з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів, в кількості 62 326л., резервуар №15 та прозору рідину у ньому з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів, в кількості 62 349л.

Постановою детектива у кримінальному провадженні від 29.03.2023 вилучені під час обшуку ТМЦ визнані речовими доказами.».

В той же час органом досудового розслідування не доведено, що арештоване майно є «контрафактним пальним», що підтверджується зокрема ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 13.06.2023 року по справі № 761/19173/23, якою скасовувався арешт у даному кримінальному провадженні з рідини з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів.

Також, основною підставою накладення арешту було збереження речових доказів, а саме вилучених рідин, з метою проведення експертного дослідження для встановлення того факту чи відносяться вказані рідини до паливно-мастильних матеріалів та який їх склад (про що чітко зазначено у другому абзаці другої сторінки ухвали про арешт).

Така експертиза органом досудового розслідування була призначена і за її результатами отримано наступні висновки експерта:

- об?єкти 23, 24 (вилучені за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Деревяна, Переїзд, 4) відносяться до «легких дистилянтів» (2-й абзап 1-го пункту висновків);

- об?єкти 23 та 24 за визначеними показниками «октанове число», об?ємна частка бензолу», «масова частка сірки» та «фракційний склад» не відповідають «ДСТУ 7687.2015 «Бензини автомобільні Євро, технічні умови» та «Технічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затверджених постановою КМУ від 01.08.2013 М 927 щодо бензину автомобільного Євро 5 (4-й абзац 2-го пункту висновків).

Тобто, за результатами проведеної експертизи встановлено, що вилучені та арештовані рідини не являються ані бензином, ані дизельним пальним. Вони визначені експертом як легкий дистилянт, а фактично являються конденсатом газовим стабілізованим природнім.

Дане твердження і висновки експерта у тому числі підтверджуються висновком державного підприємства «ДЕРЖАВНА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ «МАСМА» № 123-м від 09.05.2023 щодо конденсату газового стабілізованого природного, який виготовляється TOB «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПЛИРИЄМСТВО «НОВІТНІ НАНОТЕХНОЛОГІЇ».

Таким чином, мета накладеного арешту, а саме зберігання речових доказів щодо яких необхідне проведення експертного дослідження, вже досягнута.

За результатами експертизи встановлено, що вилучені та арештовані рідини, які фактично являються конденсатом газовим стабілізованим природнім та належать ТОВ «БРАЙТОН ТРЕЙД», не мають значення речового доказу будь-якої злочинної діяльності.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що основним видом діяльності підприємства є торгівля конденсатом газовим стабілізованим природним (ТУ У 19.2-2:2016, УКТ ЗЕД 2709 00 10 00). Цей конденсат ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ГДПРИЄМСТВО «НОВІТН НАНОТЕХНОЛОГІЇ» виготовляє на замовлення ТОВ «БРАЙТОН ТРЕЙД» на підставі договору про виготовлення продукції з давальницької сировини № 10/01/2023-01 від 10.01.2023. Технологія виготовлення передбачена Технічними умовами ТУ У 19.2-2:2016, розробленими ТОВ «Паливно-альтернативні технології» та ПІІ «ДІСМА», зареєстровані та перевірені на відповідність законодавству України в ДПІ «Укрметртестандарті» 17.02.2016.

3 метою визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ШИДПРИЄМСТВО «НОВІТНІ НАНОТЕХНОЛОГІЇ» отримало Експертний висновок № К-117 від 30.01.2020, згідно якого встановлено, що конденсат газовий стабілізований природний одержують шляхом стабілізації та деетанпропанбутанізаиії газового конденсату або легких вуглеводних фракцій нафти на спеціальних технологічних установках і використовується, як сировина для нафтохімічних і хімічних виробниить та інших специфічних процесів переробки, а також, як компонент при виробництві автомобільних бензинів, гасів, розчинників - нефрасів та дизельного палива.

На підставі даних Протоколу випробувань №2322 від 28.01.2020, було встановлено відповідність коду: 2709 00 10 00 - Нафта або нафтопродукти сирі, одержані з бітумінозних порід (мінералів): - газовий конденсат природний.

Відповідно до Підрозділу 5 Розділу 20 ПКУ, конденсат газовий стабілізований природний не є товаром до якого застосовується акцизний податок та не є паливно-мастильним матеріалом.

Отже доказів того, що арештоване майно має відношення до розслідуваного кримінального провадження слідчому судді не надано.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Враховуючи викладене, вищевказене майно не може виступати доказом в розумінні ст. 98 КПК України та жодним чином не може підтверджувати факт здійснення кримінального правопорушення.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Крім того, згідно вимог ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики європейського суду з прав людини.

Разом з цим, ЄСПЛ у рішеннях у справах «Амюр проти Франції» «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Украша-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» вказав, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, якої прагнуть досягти через вжиття таких заходів.

Так, у відповідності до усталеної практики ЄСПЛ в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антіш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Крім того, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982) Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Водночас, у п. 38 рішення по справі «Ісмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Аналогічна правова позиція відображена ЄСПЛ, як у справі «Бакланов проти Росії», так і в справі «Фрізен проти Росії», в яких суд зазначив що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

Разом з цим, як вбачається з вищевикладеного, накладений у даному кримінальному провадженні такий захід забезпечення як арешт майна належного ТОВ «БРАЙТОН ТРЕЙД» жодним чином не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні та будь-яким чином не пов`язаний з розслідуванням конкретного злочину.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстави для подальшого арешту майна, яке належить ТОВ «БРАЙТОН ТРЕЙД», а тому клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ "БРАЙТОН ТРЕЙД" (), про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 11.04.2023 року у справі № 761/11023/23, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000012 від 24.02.2023 року, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ "БРАЙТОН ТРЕЙД" (), про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 11.04.2023 року у справі № 761/11023/23, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000012 від 24.02.2023 року - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.04.2023 у справі № 761/11023/23, у кримінальному провадженні № 0000012 від 24.02.2023, на:

- резервуар №13 та прозору рідину у ньому з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів, в кількості 62 326л.;

- резервуар № 15 та прозору рідину у ньому з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів, в кількості 62 349л., які опломбовано та передано відповідно акту приймання-передачі директору ТОВ «НАФТО ОІЛ ТРЕЙД» - ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1