Справа № 149/2374/23
Провадження №1-кп/149/158/23
Номер рядка звіту 340
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000404 від 16.07.2023 року, з угодою про визнання винуватості, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоні Партизани Носівського району Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, в цивільному шлюбі, на утриманні одна малолітня дитина, проживаючого по АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

ВСТАНОВИВ:

15.07.2023 близько 21:57 год. інспектор сектору реагування патрульної поліції Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , інспектор сектору, реагування патрульної поліції Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , які згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовими особами, посади яких згідно з п. З ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну службу» відносяться до посад категорії "В", під час патрулювання, за порушення п. 2.4 Правил дорожнього руху України, зупинили транспортний засіб - автомобіль марки «Renault Laguna», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по вул. Лесі Українки в с. Рибчинці Хмільницького району Вінницької області.

Працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_8 під час спілкування з ОСОБА_5 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому на підставі п. 2.5 Правил дорожнього руху України запропоновано у визначеному порядку пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на що останній відмовився.

В момент, коли поліцейський ОСОБА_6 знаходився в салоні службового автомобіля та повідомив ОСОБА_5 про те, що за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, здійснюється вилучення та доставка транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик, ОСОБА_5 , розуміючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 222 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, та відповідно до ст. 265-2 КУпАП мають право на тимчасове затримання транспортних засобів у випадку керування ними в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на надання вказаним працівникам поліції неправомірної вигоди з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та доставки його транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик, розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно, висловив пропозицію до поліцейського ОСОБА_6 про надання неправомірної вигоди в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) гривень за не складання відносно нього адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим був попереджнеий поліцейським про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України.

Не зупинившись на вчиненому, будучи попередженим працівником поліції ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України та не звертаючи уваги на зроблене йому попередження, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 222 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно, тричі висловив пропозицію до поліцейського ОСОБА_6 про надання йому неправомірної вигоди в розмірі 1500,00 (однієї тисячі п`ятсот) гривень, 2000,00 (дві тисячі) гривень та 5000,00 (п`ять тисяч) гривень за не складання відносно нього адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП та з метою запобігання вилучення його транспортного засобу на спеціальний майданчик, у зв`язку з чим поліцейськими був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

31.07.2023 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно умов даної угоди прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 17000 грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 , а також захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказавши на добровільність її укладення та підтримання її умов.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та обвинуваченому, зрозуміло, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного, який не працює, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_5 відсутні. Суд не визнає такою обставиною вказане в обвинувальному акті вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки з формулювання обвинувачення видно, що ОСОБА_5 15.07.2023 близько 21:57 год. не проходив огляд на стан сп`яніння і наявність у нього алкогольного сп`яніння не доведена.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 31.07.2023 року між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000404 від 16.07.2023 року, за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК