Номер провадження 1-кп/641/331/2023 Справа № 641/2032/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 07.03.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)1) 19.04.1999 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 140 на строк позбавлення волі 3 роки з приміткою ст. 46-1 КК України відстрочити виконання вироку на 2 роки;

1)2) 07.07.2000 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 140, ч.2 ст. 141, ч.2 ст. 144, ч.3 ст. 144 КК України на строк позбавлення волі 5 років 6 місяців, згідно ст. 53, 107 КК України 12.03.2004 звільнений 20.03.2004 умовно-достроково, не відбутий строк 11 місяців 6 днів;

1)3) 02.08.2004 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ст. 70, ст. 71 КК України на строк позбавлення волі 4 роки 6 місяців;

1)4) 11.03.2009 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України на строк позбавлення волі 4 роки, звільненого 03.08.2011, згідно ст. 81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 3 місяці 17 днів;

5) 15.10.2013 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України на строк позбавлення волі 3 роки 3 місяці;

6) 03.04.2014 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на строк позбавлення волі 3 роки 5 місяців, звільненого 29.03.2016, згідно ст. 81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк 5 місяців 2 дні;

7) 01.03.2017 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді арешту строком на 6 місяців;

8) 23.10.2017 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України на строк позбавлення 1 рік 6 місяців, звільнився 28.09.2018 з Харківської ВК (№43) за відбуттям строку покарання;

9) 26.07.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України, на строк 1 рік позбавлення волі;

10) 31.10.2019 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнився 17.08.2020 з Харківської ВК (№43) згідно ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 18 днів;

11) 25.02.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 2 місяці. Звільнився 05 липня 2021 року з Диканівської ВК (№ 12) за відбуттям строку покарання;

12) 11.02.2022 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні, корисливі злочини за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 17.02.2023 приблизно у період з 15.00 год. до 17:00 год., більш точного часу не встановлено, знаходячись біля кафе - рюмочної, яке розташоване на зупинці громадського транспорту за адресою: м. Харків, проспект Героїв Сталінграду, 181, під час розмови з раніше незнайомим йому ОСОБА_5 побачив у останнього в руках мобільний телефон ТМ «ZTE Blade A51 2/64 Gb». Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння належним ОСОБА_5 мобільним телефоном, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон. ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_3 , добровільно передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон TM «ZTE Blade A51 2/64 Gb» вартістю 3611 грн. 70 коп.

ОСОБА_3 , не маючи наміру повертати належний ОСОБА_5 мобільний телефон, скориставшись тим, що останній не спостерігав за його діями, імітуючи, що він здійснює телефонний дзвінок, зайшов за приміщення кафе та, реалізовуючи свій злочинний умисел, покинув місце вчинення злочину, а після цього розпорядився вищевказаним мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3611 грн. 70 коп.

Крім того, ОСОБА_3 20.02.2023 у період з 09-00год. до 11-00год., більш точного часу не встановлено, знаходячись на вулиці біля будинку № 21-А по проспекту Героїв Сталінграду в м. Харкові, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння належними ОСОБА_5 грошовими коштами, шляхом обману, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, повідомив неправдиві відомості потерпілому ОСОБА_5 , а саме що у вказаному будинку мешкає громадянин, якому він продав його мобільний телефон ТМ «ZTE Blade A51 2/64 Gb» та для викупу якого необхідно 2000грн.

ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, виходячи з помилкової впевненості в добросовісності дій ОСОБА_3 , не розуміючи злочинного умислу ОСОБА_3 , добровільно передав ОСОБА_3 гроші в сумі 2000 гривень, сподіваючись на повернення належного йому мобільного телефону.

ОСОБА_3 , не маючи наміру повертати належні ОСОБА_5 грошові кошти та мобільний телефон, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись належними ОСОБА_5 грошовими коштами на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 2000 грн.

У кримінальному провадження цивільним позивачем ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 5611,70 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в усіх інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся та пояснив суду, що 17.02.2023 року з 15-00 до 17-00 він перебував на пр. Героїв Сталінграда у м. Харкові навпроти 22 лікарні біля кафе. Там побачив чоловіка (в подальшому ним виявився ОСОБА_5 ) напідпитку з мобільним телефоном. Попросив чоловіка надати йому телефон нібито для здійснення телефонного дзвінка. Чоловік дав йому телефон, а сам пішов до кафе. ОСОБА_3 зайшов за приміщення кафе нібито для здійснення телефонного дзвінка, а сам пішов до ломбарду, де здав мобільний телефон. В подальшому 20.02.2023 року ОСОБА_3 зустрів свого знайомого, який повідомив йому, що ОСОБА_6 загубив біля кафе телефон. Він повідомив знайомому, що це він взяв цей телефон і продав його. Потім після зустрічі з ОСОБА_5 запропонував останньому показати, кому він продав телефон, та викупити його телефон за 2000грн. За згодою ОСОБА_5 вони поїхали до будинку АДРЕСА_2 , де потерпілий дав йому 2000грн. для викупу телефону. Отримавши від ОСОБА_5 2000грн., ОСОБА_3 зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_2 та, попередньо знаючи про можливість виходу з іншого боку, вийшов зі зворотнього боку будинку АДРЕСА_2 , звернувши кошти у сумі 2000грн. на власну користь. Цивільний позов ОСОБА_5 визнає в повному обсязі.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності її позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Матеріали справи містять заяву потерпілого ОСОБА_5 , в якій він просить провести судовий розгляд кримінального провадження за його відсутності та призначити покарання на розсуд суду. Також просить задовольнити цивільний позов.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що він вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено, що він раніше судимий за вчинення умисного злочину, серед іншого, 26.07.2017 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України, 31.10.2019 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України, 25.02.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, останній раз засуджений 11.02.2022 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, за повідомленням органу пробації покарання не відбув, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставини, що її обтяжує, кількість вчинених ОСОБА_3 епізодів протиправної діяльності, негативне ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, думку прокурора, який вважав за доцільне призначення остаточного покарання у вигляді 2 років 6 місяців обмеження волі, суд призначає ОСОБА_3 покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, суд частково приєднує невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2022 року.

При розгляді цивільного позову ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 5611,70 грн., суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Приймаючи до уваги визнання цивільного позову обвинуваченим ОСОБА_3 , доведеність його вини у заподіянні шкоди ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення цивільного позову та стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди в розмірі 5611,70 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме: 566 грн. 34 коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/4850-ТВ від 15.03.2023 року.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.02.2022 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 майнову шкоду у сумі 5611 (п`ять тисяч шістсот одинадцять) грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави 566 грн. 34 коп. витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/4850-ТВ від 15.03.2023 року.

Речові докази:

- дублікат-специфікацію до договору надання фінансового кредиту № від 18.02.2023 року, скрін-шоти з Приват24 з карти НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження;

- коробок з-під мобільного телефону TM «ZTE Blade A51 2/64 Gb», гарантійний талон на придбання мобільного телефону від 12.01.2023 року, фіскальний чек на суму 3845грн. від 12.01.2023 року, передані на відповідальне зберігання під розписку від 13.03.2023 року потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1