Справа № 439/496/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження № 0000238 від 30 жовтня 2022 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця (військова частина НОМЕР_1 ), раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суд

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 30.10.2022, близько 18:00 год. стрілець ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , керуючи технічно справним механічним транспортним засобом - автомобілем марки «BMW» моделі «320» з реєстраційним номером НОМЕР_2 та, рухаючись ним по автомобільній дорозі М06 сполученням Київ-Чоп у напрямку до

м. Броди Львівської області, на ділянці цієї автомобільної дороги, що на 442 км. + 950 м., поблизу м. Броди Львівської області, яка в цьому місці є дорогою із двостороннім рухом, тобто має по дві смуги для руху в кожному напрямку, а саме: дві - в напрямку до м. Києва та дві - до м. Чоп Закарпатської області (зустрічний напрямок), розділених між собою дорожнім огородженням парапетного типу, діючи необережно, із кримінальною протиправною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, порушив вимоги п. 1.10. (в частині значення терміну «безпечна швидкість»), пунктів 12.1., 12.2., 12.6. ґ), 12.9.б), 13.1. ПДР, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», які виразились в тому, що він, перевищуючи максимально допустиму швидкість руху, рухаючись із швидкість 150-160 км/год., не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

А також, нехтуючи дорожніми знаками 1.5.3, 1.4.2, 1.4.7., 5.16, 1.41, 7.21.1, 1.26, 5.21.2 Розділу 33 ПДР та дорожньою розміткою 1.19 Розділу 34 ПДР, які позначали наближення до ділянок, де проїзна частина звужується на одну смугу руху та наближення до місця (ділянки) концентрації дорожньо-транспортних пригод, належним чином не відреагував, на попередження про наближення до ділянки дороги, де змінюється дорожня обстановка, шляхом вибору безпечної швидкості руху, натомість продовжив подальший рух керованим автомобілем, а після виявлення звуження проїзної частини дороги, з двох смуг руху на одну, застосував такі методи керування транспортного засобу, які привели до втрати поперечної стійкості, заносу автомобіля, виїзду на зустрічну смугу руху та ліве узбіччя, з подальшим з`їздом та перекидання у лівому кюветі по напрямку руху на м. Броди Львівської області.

Внаслідок вищевказаних порушень правил безпеки дорожнього руху, водієм автомобіля марки «BMW» моделі «320» з реєстраційним номером НОМЕР_2 ОСОБА_5 , пасажири зазначеного автомобіля отримали тілесні ушкодження, а саме:

- ОСОБА_6 від отриманих тяжких тілесних ушкоджень у вигляді тупої поєднаної травми тіла, яка проявилась відкритою черепно-мозковою травмою з забійними ранами, саднами, синцями на голові, з переломом кісток основи і склепіння черепа, з вогнищевими крововиливами в м`які мозкові оболонки речовини головного мозку, з крововиливами в шлуночки головного мозку, тупою травмою грудної клітки з двобічними переломами ребер, переломом грудини, з розривом тканини правої легені, з крововиливом в праву плевральну порожнину, а також переломом правої плечової кістки, саднами на тулубі, помер на місці події;

- ОСОБА_7 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, перелому 5-го хребця грудного відділу хребта, закритого перелому малогомілкової кістки у проекції гомілково-ступневого суглобу та травми обличчя;

- ОСОБА_8 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки та хребта з переломом ключиці, грудних хребців, травми правої ноги з переломом зовнішніх кісточок;

- ОСОБА_9 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої променевої кістки та закритого перелому лівого наколінника.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, що керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що він 30.10.2022 приблизно о 18.00год., керуючи автомобілем марки «BMW» моделі «320» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , проявив неуважність на автомобільній дорозі М06 сполученням Київ-Чоп біля м. Броди Львівської області, не відреагував на попередження про звуження проїзної частини дороги, з двох смуг на одну, втратив можливість керування автомобілем та виїхав на зустрічну смугу та ліве узбіччя, з подальшим з`їздом та перекиданням у лівий кювет по напрямку руху на м.Броди Львівської області. Він має стаж керування один рік і повинен був дотримуватися обмеження швидкості руху 70 км/год., однак швидкість автомобіля була 150 км/год., тому не справився з керуванням. Внаслідок даного ДТП пасажири даного автомобіля отримали тілесні ушкодження. ОСОБА_6 від отриманих травм помер на місці події, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, всім потерпілим відшкодував шкоду, шкодує про вчинене та просить суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, однак в підготовчому судовому засіданні 25.05.2023 року були присутні та в подальшому подали письмові заяви в яких просять проводити розгляд даної справи у їх відсутності та вказали що їм шкода відшкодована і просять суворо обвинуваченого не карати. Окрім цього, потерпіла ОСОБА_11 зазначила, що ОСОБА_5 відшкодував їй моральну шкоду без врахування страхових виплат.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми діями вчиненими з необережності, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, що керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, яке вірно кваліфіковано по ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином; особу обвинуваченого, який вину свою у вчиненому визнав повністю, повністю відшкодував шкоду потерпілим, на час вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння не перебував, раніше до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання та попереднім місцем навчанням характеризується виключно позитивно, проживає з батьками, які страждають на хронічні захворювання, являється військовослужбовцем, за місцем проходження служби характеризується виключно позитивно, брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та думку потерпілих, які жодних претензій не мають та просять не призначати покарання пов`язане із реальним відбуттям покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, його молодий вік.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Виходячи з вищенаведених обставин суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення йому основного покарання у виді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання.

З врахуванням особи обвинуваченого, його позитивних характеристик, його участі у бойових діях на захист та оборони України та думки потерпілих, яким шкода повністю відшкодована, суд вважає за можливе звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від призначеного основного покарання з іспитовим строком та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Щодо заявлених прокурором цивільних позовів в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та інтересах держави в особі військового госпіталю Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_3 ) , то суд приходить до наступного висновку.

Частинами 3 і 4 статті 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. При цьому прокурор обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями.

Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування.

Як вбачається із листа КНП Львівської обласної ради «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих імені Ю. Липи» від 31.03.2023 № 351 вартість витрат на лікування ОСОБА_8 становить 13 103,76 грн. Вказані кошти КНП Львівської обласної ради «Львівський обласний госпіталь ветеранів війни та репресованих імені Ю. Липи» отримано від Національної служби здоров`я України (а.с.69-72). На день пред`явлення позову витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування ОСОБА_8 відповідачем ОСОБА_5 не відшкодовані.

Отже, оскільки ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок якого ОСОБА_8 з 31.10.2022 - 16.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні КНП Львівської обласної ради «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих імені Ю. Липи», з огляду на положення ч. 1 ст. 1206 ЦК України, з відповідача слід стягнути 13 103,76 коп. витрат понесених на лікування потерпілого.

Як вбачається із листа військового госпіталю Національної гвардії України від 18.03.2023 № 1/129 вартість витрат на лікування ОСОБА_9 , становить 19 727.83 грн.; на лікування ОСОБА_7 , становить 10 385,05грн. (а.с.69-72). На день пред`явлення позову витрати, понесені закладом охорони здоров`я на їх лікування відповідачем ОСОБА_5 не відшкодовані.

Отже, оскільки ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок якого ОСОБА_9 з 31.10.2022 по 08.12.2022 та ОСОБА_7 з 31.10.2022 по 07.12.2022 перебували на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні військового госпіталя Національної гвардії України, з огляду на положення ч. 1 ст. 1206 ЦК України, з відповідача слід стягнути 30 112,88 грн. витрат понесених на лікування потерпілого.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.11.2022 року на автомобіль марки «BMW» моделі «320», реєстраційний номер НОМЕР_2 слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на один рік.

На підставі ст.76 ч.1 КК України покласти на засудженого обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільні позови прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України в дохід державного бюджету (UA0013933, ГУК Львiв/Львівська тг/24060300, , банк одержувача: Казначейство України (МФО 899998) кошти в сумі 13 103 грн. 76 коп., які витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_8 від кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь військового госпіталю Національної гвардії України (військової частини 3080), , р/р НОМЕР_4 , банк: Державна казначейська служба в м. Київ , МФО 820172, кошти в сумі 30 112 грн. 88 коп., які витрачені на лікування потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від кримінального правопорушення.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 03.11.2022 року на автомобіль марки «BMW» моделі «320», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Речові докази: автомобіль марки «BMW» моделі «320» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який зберігається на території КП «Броди» за адресою: вул. Залізнична,44, м.Броди, Львівської області передати в розпорядження ОСОБА_7 .

Стягнути із засудженого ОСОБА_5 в користь держави 1887,80 грн. - за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-22/22638-ІТ від 25.01.2023; 1887,80 грн. - за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-23/2100-ІТ від 20.02.2023 року.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1