Справа № 751/5716/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/310/23
Категорія - арешт майна. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

26 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Розглянула у письмовому провадженні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволене клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 та накладений арешт на вилучене під час проведення обшуку автомобіля марки «HYUNDAI SONATA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується підозрюваний, майно, а саме: мобільний телефон марки Iphone 8+ з сім-картою НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone 14pro» з сім-картою НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 ; банківську картку НОМЕР_6 ; 3 мобільних телефони з нульовими IMEI; сім-картка «лайфселл» з написами НОМЕР_7 , сім-картка «Київстар» з написами НОМЕР_8 ; сім-карта «Київстар» з написами НОМЕР_9 , які належать ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000286 від 27.09.2022, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що накладення арешту необхідне з метою його збереження для подальшого проведення відповідних та необхідних слідчих дій в рамках досудового розслідування.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, за результатами апеляційного розгляду ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

Аргументує тим, що до 13 липня 2023 року жодного огляду майна, вилученого 06 липня 2023 року, не проведено, власників такого майна не встановлено, адже в автомобілі окрім ОСОБА_5 перебували й інші особи, тому не зрозуміло, на підставі яких об`єктивних відомостей слідчий та слідчий суддя прийшли до висновку про належність вилученого майна саме підозрюваному.

На даний час експертиза не призначена, питання, які планується з`ясувати слідчим не зазначені, тобто, взагалі невідомо, які саме відомості або інформацію, що можуть бути використані, як доказ для доведення чи спростування певних обставин, слідчий має намір знайти чи встановити. У клопотанні слідчим не наведено будь-якого обґрунтування припущення щодо можливої отриманої інформації та її фактичного змісту.

Вказує на те, що оголошена ОСОБА_5 підозра є неконкретною, адже саме формулювання у повідомленні про підозру не містить чітких даних про об`єктивну та суб`єктивну сторону вчиненого начебто ОСОБА_5 діяння, яке підпадає під ознаки інкримінованого злочину.

Звертає увагу, що ухвалою слідчого про надання дозволу на обшук, дозволу на відшукання мобільних телефонів надано не було, тому, зважаючи на те, що вилучені мобільні телефони є особистою власністю інших осіб та не мають відношення до даного кримінального провадження, безпосередньо не були вказані в ухвалі про обшук, вони підлягають поверненню законним власникам.

Вважає, що слідчим не було наведено обґрунтування відповідності майна, на яке накладений арешт, ознакам речових доказів згідно зі ст. 98 КПК України, що робить неможливим визначення яким чином арешт майна сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, що залишилось поза увагою слідчого судді.

З долучених до клопотання матеріалів убачається, що відсутні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені речі могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, отже ці речі не можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зважаючи, що доказів належності вилученого майна саме підозрюваному не надано, обґрунтованих підстав вважати, що таке майно може містити або містить ознаки речових доказів не надано, тому правові підстави для накладення арешту на таке майно на даний час відсутні.

Звертає увагу на те, що клопотання про накладення арешту було подане до суду з порушенням визначених ч. 5 ст. 171 КПК України строків, тому вилучені речі мали б бути повернуті їх попередньо встановленим законним власникам.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав заяву про проведення апеляційного розгляду без його участі, просив про задоволення апеляційної скарги.

Підозрюваний був повідомлений про день і час апеляційного розгляду 21.07.2023 року під розписку, про його доставку та участь в апеляційному розгляді не просив.

Прокурор ОСОБА_8 подав заяву про проведення апеляційного розгляду справи без його участі, заперечує проти задоволення апеляційної скарги.

За відсутності учасників судового провадження, апеляційний суд має право ухвалити рішення за результатами письмового провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000286 від 27 вересня 2022 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи єдиний умисел на незаконне збагачення шляхом вимагання грошових коштів, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, вчинив незаконне вимагання щодо потерпілих: 23 вересня 2022 року ОСОБА_9 , 27 вересня 2022 року ОСОБА_10 грошових коштів шляхом застосування насильства та погрозою його застосування та вчинив незаконне вимагання 07 грудня 2022 року щодо потерпілого ОСОБА_11 грошових коштів, шляхом погрози застосування насильства відносно нього та його близьких родичів.

05 липня 2023 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 07 червня 2023 року, згідно з якою надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «HYUNDAI SONATA», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яким фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала слідчого судді підлягала виконання не пізніше одного місяця з дня її постановлення.

На підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова, 05 липня 2023 року органом досудового розслідування був проведений обшук автомобіля марки «HYUNDAI SONATA», р.н. НОМЕР_1 , в ході якого були виявлені та вилучені: мобільний телефон марки Iphone 8+ з сім-картою НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone 14pro» з сім-картою НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 ; банківська картка НОМЕР_6 ; 3 мобільних телефони з нульовими IMEI; сім-картка «лайфселл» з написами НОМЕР_7 , сім-картка «Київстар» з написами НОМЕР_8 ; сім-карта «Київстар» з написами НОМЕР_9 , яким керував ОСОБА_5 .

06 липня 2023 року постановою слідчого вилучене під час обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Критика захисником строків звернення слідчого з клопотанням про накладення арешту на майно з вказівкою на те, що слідчий порушив вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України і клопотання не підлягало розгляду слідчим суддею, є безпідставною та суперечить наявним у матеріалах доказам.

Вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України, на які у своїй апеляційній скарзі посилається захисник, стосуються тимчасово вилученого майна, клопотання про арешт якого слідчий має подати не пізніше наступного робочого дня після вилучення такого майна.

У даному кримінальному провадженні обшук був проведений 05 липня 2023 року, під час цієї слідчої дії було вилучене майно, про накладення арешту на майно слідчий подав клопотання.

З клопотання про накладення арешту на майно убачається, що слідчий його подав 06 липня 2023 року відправивши поштою, що підтверджується штампом на конверті та можна прослідкувати за штрих номером та відповідно до ст. 116 КПК України свідчить про додержання процесуальних строків.

Вказівка захисника на неконкретність оголошеної ОСОБА_5 підозри, не є предметом розгляду у даному провадженні. Саме поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення,як помилково вважає захисник. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_5 жодним чином не впливає на суть розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно адже такий арешт, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що воно може бути речовим доказом, може бути накладений і на майно особи, якій у кримінальному провадженні не оголошено про підозру.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як вбачається з матеріалів провадження, звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна слідчим чітко визначено мету зазначену в законі для арешту майна, з належним обґрунтуванням доведено необхідність арешту саме з цією метою.

Під час постановлення оскаржуваної ухвали про арешт майна слідчим суддею було враховано, що вилучені під час обшуку автомобіля марки «HYUNDAI SONATA», р.н. НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Iphone 8+ з сім-картою НОМЕР_2 , IMEI: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Iphone 14pro» з сім-картою НОМЕР_4 , IMEI: НОМЕР_5 ; банківська картка НОМЕР_6 ; 3 мобільних телефони з нульовими IMEI; сім-картка «лайфселл» з написами НОМЕР_7 , сім-картка «Київстар» з написами НОМЕР_8 ; сім-карта «Київстар» з написами НОМЕР_9 , вірно визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки слідчим було доведено, що існують обґрунтовані підстави вважати, що вони могли використовуватись під час вчинення кримінальних правопорушень, на них можуть міститись відомості, які матимуть значення для проведення досудового розслідування, що повністю узгоджується із визначенням речових доказів, наведеному у ст. 98 КПК України, та спростовує доводи апелянта щодо відсутності підстав вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, якими визначено підстави для накладення арешту.

Не заслуговують на увагу і твердження захисника про те, що слідчим суддею не надався дозвіл на відшукання мобільних телефонів, а тому вони разом з сім-картками мають бути повернуті власникам.

Аналіз змісту мотивувальної та резолютивної частини ухвали слідчого судді від 07 червня 2023 року свідчить про те, що слідчим суддею прямо наданий дозвіл на відшукання, зброї, банківських карток, мобільних телефонів та сім-крток, якими користувались під час вчинення кримінального правопорушення, грошових коштів, набутих злочинним шляхом.

З протоколу обшуку від 05 липня 2023 року убачається, що мобільні телефони з сім-картками та банківську карту ОСОБА_5 видав добровільно, чим фактично підтверджується їх належність саме підозрюваному,а не іншим особам,як намагається переконати сторона захисту. Більш того, жодна з осіб не заявила про своє право власності на вилучені під час обшуку мобільні телефони, а захисником не було надано документів, які б підтверджували, що вилучені мобільні телефони належать іншій особі, а не ОСОБА_5 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що за матеріалами кримінального провадження та змістом ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, чітко вбачається, що вилучені у підозрюваного мобільні телефони з сім-картками могли ним використовуватись під час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а отже, інформація, яка міститься на сім-картках та в самій операційній системі мобільних терміналів, може бути використана в якості доказу у кримінальному провадженні.

Тобто, на час розгляду як клопотання слідчого, так і апеляційної скарги органом досудового розслідування в повній мірі виконані вимоги кримінального процесуального закону, а слідчим суддею перевірені підстави для накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку 05 липня 2023 року, яке на даний час може мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Той факт, що мобільні телефони не були отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та не набуті протиправним шляхом не спростовує того факту, що вони не могли використовуватись для вчинення кримінального правопорушення.

Більш того, на даному етапі досудового розслідування, коли докази в кримінальному провадженні збираються, фіксуються сліди вчинення кримінального правопорушення, відбираються зразки та призначаються експертні дослідження, прийняття рішення про повернення вилученого майна ОСОБА_5 , буде передчасним та може перешкодити досудовому розслідуванню.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна це тимчасовий захід, а тому власник майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про зняття арешту в разі не проведення слідчих дій протягом тривалого часу.

Також, слідчим суддею встановлено, що на даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-406, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 липня 2023 року про арешт майна, без змін.

Ухвала є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4