УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 720 230 003 100 000 35 від 23.05.2023 за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 333, ч. 2 ст. 366 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 720 230 003 100 000 35 від 23.05.2023 за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 333, ч. 2 ст. 366 КК України на речі, вилучені 25.08.2023 під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням, яке здійснюється детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України, встановлено, що службові особи ТОВ «Українська броня» () з метою ухилення від сплати митних платежів, отримання незаконного прибутку, налагодили протиправний механізм переміщення через державний кордон України товарів військового призначення та подвійного використання на підставі товаросупровідних документів, які містять недостовірні відомості про кінцевих споживачів, за рахунок чого ухиляються від заходів нетарифного регулювання та справляння митних платежів, після чого здійснюють реалізацію цих товарів без відображення операцій з реалізації у податковій звітності, чим завдали державному бюджету шкоду в особливо великих розмірах.

У зв`язку з цим на підставі ухвали слідчого судді від 16.08.2023 за адресою АДРЕСА_1 , 25.08.2023 проведений обшук, під час якого вилучено, зокрема: ноутбук сірого кольору «Lenovo» PF3BP59K; мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5g», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Iphone 13», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 .

Вилучене майно рішенням слідчого від 26.08.2023 визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись наведеним, прокурор просив з метою забезпечення збереження таких доказів накласти на них арешт.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, наполягаючи, що вилучені речі є засобами вчинення кримінального правопорушення, містять інформацію та сліди його вчинення, є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Представник власника майна заперечував щодо задоволення ініційованого стороною обвинувачення клопотання, наполягаючи, що вилучені речі та документи не мають відношення до кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши аргументи прокурора, заперечення представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 333, ч. 2 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, прокурором доведено, що вилучені під час обшуку речі є засобами вчинення зазначеного правопорушення, містять у собі інформацію про обставини його вчинення.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактом вчинення яких здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 720 230 003 100 000 35 від 23.05.2023 за ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 333, ч. 2 ст. 366 КК України арешт на майно, вилучене під час обшуку 25.08.2023 за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

-ноутбук сірого кольору «Lenovo» PF3BP59K;

-мобільний телефон «Xiaomi Redmi 5g», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон «Iphone 13», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1