Справа № 173/1663/22
Номер провадження1-кп/173/68/2023
В И Р О К

іменем України

18 травня 2023 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000135 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с, Першотравенськ Верхньодніпровського району Дніпропетровської області,

громадянки України, українки, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не маючої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 27.06.2022 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженою 27.06.2022 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, не виконала вказане покарання, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала і знову скоїла нове кримінальне правопорушення.

Так, 04.08.2022 ОСОБА_4 була поставлена на облік до Кам`янського районного відділу № І філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

30.08.2022 року засудженій ОСОБА_4 під підпис роз`яснено ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу, а саме порядок та умови відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт, згідно якої ОСОБА_4 була зобов`язана:

-додержуватися установленого порядку та умов відбуття покарання;

-сумлінно ставитися до праці;

-працювати на визначеному об`єкті і відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт;

-з`являтися за викликом до органу пробації;

-не виїжджати за межі України без дозволу органу пробації.

30.08.2022 у ОСОБА_4 було відібрано письмове зобов`язання, в якому вона зобов`язується з 01.09.2022 приступити до відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт на території КП «Вднжитлокомсервіс» ВМР», а саме на території Першотравенського старостинського округу, та була ознайомлена з графіком виходу на роботу для відбування громадських робіт.

ОСОБА_4 була письмово попереджена, що у випадку ухилення від відбування покарання вона буде притягнута до кримінальної відповідальності згідно ч.2 ст.389 КК України.

15.09.2022 року з КП «Вднжитлокомсервіс» ВМР» надійшов наказ № 57 «Про направлення на громадські роботи для відбування, призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області покарання» та графік виходу на роботу засудженої ОСОБА_4 до громадських робіт .

В подальшому 01.09.2022 р., 02.09.2022 р., 05.09.2022 р., 06.09,2022 р, 07.09.2022 р. 08.09.2022 р., 09.09.2022 р., 12.09.2022 р., 13.09.2022 р.,14.09.2022 р., 15.09.2022р.,16.09.2022 р., 22.09.2022 р., 23.09.2022р., 26.09.2022 р., 27.09.2022 р., 28.09.2022р., 29.09.2022 р., 30.09.2022 р.,03.10.2022 р., 04.10.2022 р., 05.10.2022 р. ОСОБА_4 умисно, без поважної причини не з`явилася до КП «Вднжитлокомсервіс» ВМР» для відбування покарання у вигляді громадських робіт. На неодноразові офіційні виклики працівників органу пробації не реагувала. Таким чином, засуджена ОСОБА_4 не відбула 88 години громадських робіт, згідно вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2022.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України, а саме ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт

Допитаний в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України визнала повністю, щиро розкаялася. Пояснила, що дійсно не з`являлася для відпрацювання призначених судом громадських робіт, бо неофіційно працювала, а саме допомагала сім`ї односельчан по господарству. Три дні лише вона відпрацювала.

Не зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала повністю, суд вважає, що вина обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення при обставинах указаних у мотивувальній частині вироку встановлена сукупністю належних та допустимих доказів досліджених та перевірених судом.

Із досліджених в судовому засіданні даних табелю виходу на роботу ОСОБА_4 , засудженої до громадських робіт у вересні 2022 року встановлено, що засуджена у вересні 2022 року з`явилася для відбування покарання лише тричі, а саме: 19.09.2022 року, 20.09.2022 року, 21.09.2022 року та відбула лише 12 годин громадських робіт. В інші дні ОСОБА_4 для відбування покарання у вигляді громадських робіт не з`явилася.

Із досліджених в судовому засіданні даних табелю виходу на роботу ОСОБА_4 , засудженої до громадських робіт у жовтні 2022 року встановлено, що засуджена ОСОБА_4 у жовтні 2022 року для відбування покарання у вигляді громадських робіт не з`явилася.

При оцінці доказів, які були надані сторонами кримінального провадження, суд керується ч.2 ст.17 КПК України та критерієм доведення «поза розумним сумнівом «Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» та вважає, що докази надані стороною обвинувачення є належними та допустимими, а їх сукупність достатня для визнання вини обвинуваченої.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України - ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Що стосується питання осудності обвинуваченої ОСОБА_4 , суд керується тим, що її поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення вона надавала послідовно та змістовно, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом: дебільність, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №461 від 31.10.2022 року на хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство,інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого їй діяння не страждала і в теперішній час не страждає, виявляла раніше і виявляє в теперішній час легку розумову відсталість. За своїм психічним станом в той період часу вона могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними, а тому на думку суду обвинувачена є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше судима, характеризується посередньо, скоєне нею кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченою так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченої та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді арешту, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

В той же час, враховуючи те, що ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення не відбувши покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2022 року остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2022 року - у вигляді 88 (вісімдесяти восьми) годин громадських робіт, що відповідно до ст. 72 КК України відповідає 11 (одинадцяти) дням арешту та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць 11 (одинадцять) днів.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_4 обчислювати з моменту її фактичного затримання у порядку виконання вироку.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1