печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, чинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 року, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , погоджене Прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, у кримінальному провадженні № 0000703 від 08.09.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , за погодженням прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, у кримінальному провадженні № 0000703 від 08.09.2022 року.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000703 від 08.09.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Відповідно до абзацу 19 статті 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» (далі Закон) терористичною організацією визнається стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Організація згідно зазначеного абзацу визнається терористичною, якщо хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

При цьому, терористична діяльність відповідно до абзаців 6-11, 15 ст. 1 Закону охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

З метою здійснення терористичної діяльності 07.04.2014 у м. Донецьку Донецької області утворено «Донецьку народну республіку» (далі «ДНР»), одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України (а саме ? шляхом відокремлення від України території Донецької області, в порушення порядку, встановленого ст. ст. 2, 73 Конституції України, відповідно до яких територія України є цілісною і недоторканою, а питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом). Вказана організація є стійким об`єднанням невизначеного кола осіб (більше трьох), що створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якої здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якій структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.

Радою національної безпеки і оборони України 13.04.2014 прийнято рішення «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 № 33/6/а районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей.

Верховна Рада України 17.03.2015 своєю постановою № 254-VIII визнала тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України.

Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 № 252-VIII визначено, що до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з російською федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, які згідно до постанови Верховної Ради України № 254-VIII водночас є тимчасово окупованою територією, в т.ч. м. Донецьк Донецької області.

Терористична організація «ДНР» діє на території України незаконно та її учасники вчиняють терористичні акти ? захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування із застосуванням зброї, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії (зокрема, артилерійські обстріли), які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, в тому числі щодо визнання легітимності діяльності «ДНР» та влади її керівників, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України й інших військових формувань України, задіяними у проведенні антитерористичної операції на території Донецької області.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі, знайшли своє відображення у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у Зверненні Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, та Зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 №106-VIII, а також у Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого російською федерацією міжнародного тероризму» від 22.07.2014 № 1597-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків» від 21.04.2015 № 337-VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22.07.2014 № 1596-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами російської федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 04.02.2015 № 145-VІІІ.

Вказана терористична організація є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки, згідно з планом спільних злочинних дій.

На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину, за допомогою керівників груп, що входили до вказаних блоків.

При цьому, на керівників та учасників силового блоку (спеціально створених «ДНР», не передбачених законом, збройних формувань та терористичних груп для вчинення терористичних актів) покладається забезпечення стійкості терористичної організації шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних сил України. У свою чергу, на представників політичного блоку покладаються організація збору та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації, та осіб, лояльно налаштованих до терористичної діяльності, чим також забезпечується існування вказаної терористичної організації.

«ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоків лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Так, на учасників силового блоку (не передбачених законом збройних формувань та терористичні групи), відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:

- ведення терористичної діяльності проти органів державної влади, військових підрозділів України та мирного населення, а саме здійсненняз використанням невстановленої органами досудового розслідування, військової техніки, в тому числі артилерійського озброєння (самохідні артилерійські установки, реактивні системи залпового вогню, тощо), вогнепальної зброї (кулемети, автомати, гвинтівки, тощо) та боєприпасів (артилерійські снаряди, міни, гранати, тощо), терористичних актів (обстрілів з артилерійського озброєння та вогнепальної зброї) по відношенню до військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької області, працівників органів влади України та інших осіб, в тому числі і мирного населення, з метою дестабілізації обстановки на території Донецької області та України в цілому, сприяння втрати авторитету органів державної влади України та подальшому захопленню території Донецької області, не передбаченими законом, збройними формуваннями терористичної організації «ДНР»;

? організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції;

? створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності;

? вчинення терористичних актів та диверсій на території України;

? з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників «ДНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;

? вербування нових учасників до складу силового блоку «ДНР» (не передбачених законом збройних формувань) та керівництво їхніми діями;

? захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;

? захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та забезпечення власної злочинної діяльності;

? викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу легітимну владу в Україні;

? силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного утворення «ДНР», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;

? організація поставок зброї, бойових припасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації;

? організація виробництва, налагоджування ремонту деяких видів зброї та бойових припасів, створення так званого військово-промислового комплексу «ДНР».

На учасників політичного блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки:

? створення так званих органів державної влади «ДНР» та організація їх діяльності;

? видання так званих нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів влади «ДНР»;

? організація та проведення незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного утворення «ДНР»;

? проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичної організації «ДНР», з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації, та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;

? організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

? налагодження взаємодії з терористичною організацією «Луганська народна республіка» та її керівниками з метою координації дій, спрямованих на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України, в порушення порядку, встановленого Конституцією України;

? налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності терористичної організації «ДНР», що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної, гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам України та Збройним силам України;

? налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції, та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України, в порушення порядку, встановленого Конституцією України;

? надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» (не передбачених законом збройних формувань) для забезпечення їх протиправної діяльності;

? забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

Терористичною організацією «Донецька народна республіка», з метою сприяння її діяльності, на підставі постанови ради міністрів «ДНР» від 17.07.2014 року № 17-4, створено окремий орган ? «Міністерство внутрішніх справ ДНР», в структуру якого увійшов так званий загін мобільний особливого призначення «ІНФОРМАЦІЯ_2», який розташований за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Геологічна, 3а.

Так, 29.09.2014 прийнято та введено в дію «Положення про Міністерство внутрішніх справ «ДНР», яким визначено його основні функції, а саме: формування та реалізація «державної» політики та нормативно-правового регулювання у сфері внутрішніх справ, вироблення «державної» політики у сфері міграції, виконання кримінальних покарань.

Зазначені документи, видані представниками терористичної організації «Донецька народна республіка» та якими у своїй діяльності керуються представники «силового блоку ДНР», приймалися з метою надання вигляду легітимності діяльності терористичної організації «ДНР», всупереч діючому законодавству України і є протиправними, та такими, що суперечать основоположним принципам Конституції України та іншим законодавчим актам України.

Достовірно усвідомлюючи всі наведені вище обставини, колишній командир БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_2» ГУМВС України в Донецькій області, громадянин України ОСОБА_6 , наприкінці жовтня 2014 року точної дати слідством не встановлено, перебуваючи на території Донецької області, діючи з мотивів не сприйняття діючої влади в Україні, підтримуючи злочинні наміри терористичної організації «Донецька народна республіка», діючи умисно, керуючись власними переконаннями, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, а також впливу на прийняття рішень органами державної влади та органами місцевого самоврядування України, після захоплення влади бойовиками терористичної організації «ДНР», розуміючи протиправний характер своїх дій, за власною ініціативою, вступив до непередбаченого законом збройного формування терористичної організації «Донецька народна республіка» - загону мобільного особливого призначення «ІНФОРМАЦІЯ_2» «Міністерства внутрішніх справ «ДНР» (скорочена назва російською мовою ОМОН «ІНФОРМАЦІЯ_2»), на посаду командира, у складі якого, спільно з проросійськими терористичними угрупованнями «Оплот» та «Восток» ніс службу з вогнепальною зброєю на блокпостах, які знаходились на території Донецької області та контролювались терористичною організацією «ДНР» з метою недопущення контролю України над цими територіями, а також здійснював заходи спрямовані на залучення до участі в очолюваному ним збройному формуванні «ОМОН ІНФОРМАЦІЯ_2» нових учасників.

Під час участі в терористичної організації «ДНР» у складі так званого загону мобільного особливого призначення «ІНФОРМАЦІЯ_2» «Міністерства внутрішніх справ «ДНР», ОСОБА_6 заохочувався керівництвом терористичної організації «ДНР», зокрема згідно розпорядження Голови «Донецької народної республіки» від 08.11.2014 № 1 ОСОБА_6 , за добросовісне виконання службових обов`язків та досягнення високих результатів в службовій діяльності нагороджено Почесною грамотою Голови «Донецької народної республіки».

При цьому, ОСОБА_6 , діючи з єдиним умислом на участь в діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка», протягом невизначеного періоду часу, усвідомлював, що терористична організація «Донецька народна республіка», в діяльності якої він приймає участь, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної матеріальної шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокацій воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у проведенні Антитерористичної операції.

ОСОБА_6 , вступаючи до так званого загону мобільного особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 », був достовірно обізнаним, що останній відноситься до збройних формувань, а саме має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи з визначенням особового складу, де кожна особа носить формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації, використання знаків розрізнення (нарукавних шевронів), має воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та іншим військовим формуванням України, задіяними в проведенні Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей України) та ставить перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Донецької області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Донецької області, так званих блокпостів для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України) та має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю: автомати, карабіни, кулемети, бойові припаси (патрони та ручні гранати), тощо), а також військову техніку танки, бойові машини піхоти (БМП), бронетранспортери (БТР), тощо.

Крім того, ОСОБА_6 усвідомлював, що зазначений підрозділ терористичної організації «Донецька народна республіка» не відноситься до збройних формувань, передбачених законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Здійснивши в період збройного конфлікту добровільний вступ до збройного формування терористичної організації «Донецька народна республіка», з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, а також впливу на прийняття рішень органами державної влади та органами місцевого самоврядування України, ОСОБА_6 , виконуючи функції командира так званого загону мобільного особливого призначення «ІНФОРМАЦІЯ_2» (скорочена назва російською мовою ОМОН «ІНФОРМАЦІЯ_2») Міністерства внутрішніх справ «Донецької народної республіки», використовуючи власні теоретичні знання та практичні навички бійця спеціального підрозділу правоохоронних органів України, приймав участь у терористичній організації «ДНР», в ході якої здійснював вербування нових учасників до складу силового блоку «ДНР», утримання територій окремих районів Донецької області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, організацію та веденню збройного опору, незаконну протидію та перешкоджанню виконання службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції.

В ході розслідування кримінального провадження 23.03.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Карлівка Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме участі у терористичній організації, вчиненому за наступних обставин.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в участі у терористичній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Органом досудового розслідування 23.03.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, однак, його не вручено ОСОБА_6 внаслідок не встановлення його місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом надіслання його поштою за останнім відомим місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , місцем проживання його батьків - АДРЕСА_2 , а також шляхом публікації повідомлення про підозру від 23.03.2023 на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 тричі викликався до органу досудового слідства для вручення повідомлення про підозру та допиту в статусі підозрюваного шляхом публікації повісток про виклик на вебсайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»), однак у зазначений в повістках час до органу досудового розслідування не з`явився та про причини неявки слідчого не повідомив.

Таким чином, про виклики та про підозру ОСОБА_6 був поінформований з дотриманням вимог КПК України для таких випадків, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних та передбачених заходів для вручення йому повідомлення про підозру, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Згідно інформації Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у селі Карлівка Мар`їнського району Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформація в Державній прикордонній службі України щодо перетину ОСОБА_6 Державного кордону України, а також пунктів в`їзду/виїзду для перетинання лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей відсутня.

Разом з тим, Донецьким управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України під час здійснення розшукових заходів, спрямованих на отримання інформації про місцезнаходження ОСОБА_6 , на одному із російських сайтів в мережі інтернет, виявлено дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб рф, відповідно до яких ОСОБА_6 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 ) з 30 листопада 2022 року є керівником юридичної особи «Отряд мобильный особого назначения «ІНФОРМАЦІЯ_2» Министерства внутренних дел Донецкой народной республики», яка здійснює свою діяльність за юридичною адресою: м. Донецьк, вул. Злітна, буд. 1ф.

У зв`язку з чим, беручи до уваги, що на даний час частина територія Донецької області, включаючи місто Донецьк, окупована російською федерацією, підозрюваний ОСОБА_6 видаючи себе за командира так званого «правоохоронного органу Донецької народної республіки» має змогу вільно пересуватися територією російської федерації, користуючись при цьому повноваженнями працівника правоохоронного органу рф, якими його наділила окупаційна влада.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Донецької області, а також має можливість безперешкодного виїзду на територію російської федерації.

Враховуючи викладене, дані про особу підозрюваного, слідчий вважає, що більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, а саме: спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим способом, відтак виникла необхідність у обрані щодо підозрюваного ОСОБА_6 ,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000703 від 08.09.2022 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В ході розслідування кримінального провадження 23.03.2023 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Карлівка Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме участі у терористичній організації, вчиненому за наступних обставин.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в участі у терористичній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, достатньо доведені доказами наявними в матеріалах досудового розслідування, а саме:

? інформацією Міністерства внутрішніх справ України, відповідно до якої ОСОБА_6 проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах атестованого складу органів внутрішніх справ з 21 липня 1992 року до 31 липня 2014 року;

? матеріалами виконання доручення ДВБ Національної поліції, в ході виконання якого отримано фото, - відеоматеріали, якими підтверджується участь ОСОБА_6 у терористичній організації;

? протоколом огляду відеозапису під назвою «Отряд «ІНФОРМАЦІЯ_2» ДНР», на якому відображено ОСОБА_6 у камуфльованому форменому одязі голубого відтінку з погонами, відповідними військовому званню «полковник» та з нагрудним шевроном на правій стороні кітеля з написом «ОМОН». На лівому рукаві камуфляжу міститься шеврон із написом «Полиция Донецкая народная республика МВД», а на правому - шеврон із написом «ІНФОРМАЦІЯ_2 отряд мобильный особого назначения». ОСОБА_6 перебуває у приміщенні, за обстановкою схожому на робочий кабінет та надає інтерв`ю, в ході якого розповідає про фізичну підготовку та навички, які повинні мати кандидати які бажають проходити службу у так званому загоні мобільного особливого призначення «ІНФОРМАЦІЯ_2» ДНР;

? протоколом огляду статті під назвою «Начальник донецкого УМВД опубликовал фото милиционеров, перешедших на службу в ДНР». Вказана стаття, з посиланням на начальника ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_8 , містить перелік колишніх працівників органів внутрішніх справ України, які перейшли на службу до т. зв. ДНР, у тому числі щодо ОСОБА_6 , а також фотозображення останнього;

? висновком судово-портретної експертизи від 28.12.2022 №31408/22-35, яким ідентифіковано ОСОБА_6 на вищевказаному відеозапису;

? протоколом огляду відеозапису під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» на якому відображено ОСОБА_6 у чорній зимовій куртці та штанах, у головному уборі ? чорній зимовій шапці, який ідентифікується на відеозапису як « ІНФОРМАЦІЯ_4». Поруч з ним знаходиться особа у камуфльованій куртці, яка бере інтерв`ю та ідентифікується на відеозапису як « ІНФОРМАЦІЯ_5». В ході інтерв`ю, ОСОБА_6 , серед іншого, розповідає як у травні 2014 року, ще до створення так званого «Міністерства внутрішніх справ ДНР» він разом з терористичними угрупованнями «Оплот» і «Восток» ніс службу на блокпостах в Донецькій області;

? протоколом допиту як свідка колишнього заступника начальника Управління кадрового забезпечення - начальника інспекції по особовому складу ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_10 із застосуванням технічних засобів фіксації, в ході якого останній, зокрема, повідомив, що під час окупації Донецької області у липні 2014 року від керівництва МВС України надійшла вказівка усім співробітникам апарату ГУМВС України в Донецькій області та його структурних підрозділів передислокуватися з міста Донецька до міста Маріуполя, співробітники спецпідрозділу «ІНФОРМАЦІЯ_2» вказівку не виконали та залишилися на окупованій території. Разом з тим, коли він виїжджав з міста Донецька, то бачив на блокпостах осіб, одягнутих у формений одяг співробітників БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_2» ГУМВС України в Донецькій області, які здійснювали фільтраційні заходи. Через деякий час, у всесвітній мережі інтернет, ним було виявлено відеозаписи, зі змісту яких, стало зрозуміло, що ОСОБА_6 продовжив службу у терористичній організації «ДНР»;

? протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 із застосуванням технічних засобів фіксації, в ході якого, серед осіб, зображених на наданих фотознімках, свідок впізнав особу, яка станом на 2014 рік обіймала посаду командира БМОП «ІНФОРМАЦІЯ_2» ГУМВС України в Донецькій області - ОСОБА_6 ,

? а також іншими доказами в їх сукупності, які доводять факт вчинення злочину.

Фактичні дані, що містяться у зазначених документах вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину за вищевказаних обставин.

При цьому, достатність доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у зазначеному злочині, крім положень КПК України, повинна враховуватися з практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема рішенням «Чеботарь проти Молдови», у відповідності до якої обґрунтованість підозри визначається наявністю фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Органом досудового розслідування 23.03.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, однак, його не вручено ОСОБА_6 внаслідок не встановлення його місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений ст. ст. 278, 111, 135 КПК України, для вручення повідомлень, шляхом надіслання його поштою за останнім відомим місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , місцем проживання його батьків - АДРЕСА_2 , а також шляхом публікації повідомлення про підозру від 23.03.2023 на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»).

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 тричі викликався до органу досудового слідства для вручення повідомлення про підозру та допиту в статусі підозрюваного шляхом публікації повісток про виклик на вебсайті Офісу Генерального прокурора та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий Кур`єр»), однак у зазначений в повістках час до органу досудового розслідування не з`явився та про причини неявки слідчого не повідомив.

Таким чином, про виклики та про підозру ОСОБА_6 був поінформований з дотриманням вимог КПК України для таких випадків, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних та передбачених заходів для вручення йому повідомлення про підозру, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України він набув статусу підозрюваного.

Згідно інформації Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у селі Карлівка Мар`їнського району Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформація в Державній прикордонній службі України щодо перетину ОСОБА_6 Державного кордону України, а також пунктів в`їзду/виїзду для перетинання лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей відсутня.

Разом з тим, Донецьким управлінням Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України під час здійснення розшукових заходів, спрямованих на отримання інформації про місцезнаходження ОСОБА_6 , на одному із російських сайтів в мережі інтернет, виявлено дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб рф, відповідно до яких ОСОБА_6 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 ) з 30 листопада 2022 року є керівником юридичної особи «Отряд мобильный особого назначения «ІНФОРМАЦІЯ_2» Министерства внутренних дел Донецкой народной республики», яка здійснює свою діяльність за юридичною адресою: м. Донецьк, вул. Злітна, буд. 1ф.

У зв`язку з чим, беручи до уваги, що на даний час частина територія Донецької області, включаючи місто Донецьк, окупована російською федерацією, підозрюваний ОСОБА_6 видаючи себе за командира так званого «правоохоронного органу Донецької народної республіки» має змогу вільно пересуватися територією російської федерації, користуючись при цьому повноваженнями працівника правоохоронного органу рф, якими його наділила окупаційна влада.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Донецької області, а також має можливість безперешкодного виїзду на територію російської федерації.

Як визначено у ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені в КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Таким чином, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, що є особливо тяжким злочином. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як визначено у ст. 178 КПК України, при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Так, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На даний час, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 не виконує та не буде належним чином виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та, зокрема, переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду.

ОСОБА_6 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину проти громадської безпеки, за який законом передбачено основне покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років, а тому, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, щодо нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у разі доведення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вбачається, що більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків підозрюваного та не нададуть можливості запобігти ризикам його переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, продовження кримінального правопорушення у якому він підозрюється, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, виходячи з наступного.

Так, на даний час є достатньо доказів, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, ухиляється від органу досудового розслідування та суду та не виконує процесуальні рішення слідчого, прокурора і суду, тобто в його діях фактично реалізувався - ризик переховування. В обґрунтування цього сторона обвинувачення вказує на наступні обставини: переховування у даний час від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Донецької області, у зв`язку з чим, постановою слідчого від 24.03.2023 підозрюваного оголошено у державний розшук, який доручено оперативним підрозділами Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Зазначені обставини, серед іншого, підтверджуються інформацією Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 04.04.2023 та відомостями з розшукових обліків офіційної бази МВС України, згідно яких ОСОБА_6 з 04.04.2023 перебуває у державному розшуку, як особа, яка переховується від органу досудового розслідування.

З огляду на викладене, ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину активно переховується від органу досудового розслідування та суду, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків з метою уникнення власної кримінальної відповідальності.

Слід також взяти до уваги і сьогоднішню стадію провадження, де досудове розслідування не закінчено, триває збирання доказів. Зокрема, з огляду на дані про особу ОСОБА_6 , наявні в нього зв`язки працівника правоохоронного органу забезпечують йому додаткові можливості незаконного впливу на свідків, які були очевидцями його злочинних дій, експертів, інших учасників процесу, які на даний час в межах досудового розслідування не допитані і відповідно їхні показання не досліджені - ризик незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження.

Враховуючи значний обсяг процесуальних дій, які необхідно провести з підозрюваним, у слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, зможе ухилятися від їх проведення шляхом неявок до слідчого, тим самим перешкоджаючи проведенню всебічного та об`єктивного розслідування у розумний строк - ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Необхідно також врахувати, що діяльність терористичної організації «ДНР» на сьогоднішній день не припинено, у зв`язку з чим, ОСОБА_6 як діючий учасник терористичної організації, перебуваючи не в умовах ізоляції, матиме змогу продовжувати злочинну діяльність у її складі до моменту його затримання - ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК України, враховує тяжкість покарань, інкримінованих підозрюваному, факт перешкоджання досудовому розслідуванню, вік та стан здоров`я підозрюваного, та вважає наявними підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, чинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 року, Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , погоджене Прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, у кримінальному провадженні № 0000703 від 08.09.2022 року, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Карлівка, Мар`їнського району, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження забезпечити його доставку до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено о 09 год. 10 хв. 05.05.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1