Справа № 487/1524/23
Провадження № 1-кп/487/567/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

14.09.2020 Херсонським міським районним судом Херсонської області за ч.1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3

інший учасник кримінального провадження потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутністю,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Період дії воєнного стану, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації, відповідно до указу Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15 березня 2022 №2119-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідно до указу Президента України №259/2022 від 18 квітня 2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Верховна Рада України 21 квітня 2022 прийняла Закон України №2212-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Після цього, відповідно до указу Президента України №341/2022 від 17 травня 2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Верховна Рада України 22 травня 2022 прийняла Закон України № 2263-1Х «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Після цього, відповідно до указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Верховна Рада України 22 серпня 2022 прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», за яким воєнний стан в Україні продовжують з 05:30 22.08.2022 строком на 90 діб.

Після цього, відповідно до указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Верховна Рада України 16.11.2022 прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», за яким воєнний стан в Україні продовжують з 16.11.2022 строком на 90 діб.

Після цього, відповідно до указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Верховна Рада України 07.02.2023 прийняла Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», за яким воєнний стан в Україні продовжують з 19.02.2023 строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_3 , 07.02.2023 приблизно 07.00 години, більш точного часу під час судового розгляду встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 перебував у приміщенні орендованої ним квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник повторний злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення телевізора із приміщення вказаної квартири.

Реалізуючи свій повторний злочинний корисливий умисел, ОСОБА_3 , будучи достовірно обізнаним про введення на території України воєнного стану, діючи умисно, таємно, протиправно, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, шляхом вільного доступу, викрав із вказаної квартири, належний потерпілої ОСОБА_5 телевізор марки «LG» моделі «32LK451» вартістю 3033 грн.

В подальшому ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 3033 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті.

Більш детальніше обвинувачений показав, що дату та часу вчинення ним кримінального правопорушення не пам`ятає, але не заперечував, що вчинив правопорушення як зазначено в обвинувальному акті 07.02.2023, він напередодні 06.02.2023 орендував на добу квартиру по АДРЕСА_4 для зустрічі з другом. Прийшов на квартиру лише вечором після 21 години, друга не дочекався, просидів в квартирі цілу ніч та вживав горілку. Під ранок він вирішив викрасти телевізор з плоским екраном, який був в орендованої квартирі, після цього від`єднав телевізор та на таксі відвіз додому по АДРЕСА_5 , де проживав разом із цивільною дружиною, після чого сховав телевізор в сараї, хотів залишити телевізор для себе. в Через день додому приїхали працівники поліції та його дружина видала телевізор, проте, що він викрадений він дружину не повідомляв.

У вчиненому щире розкаявся.

Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:

заявою ОСОБА_6 від 09.02.2023 на ім`я начальника Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про добровільну видачу телевізора марки «LG» моделі «32LK451»чорного кольору разом із пультом дистанційного керування;

висновком експерта №СЕ-19/115-23/2213-ТВ від 21.02.2023, згідно якого ринкова вартість (без включення до неї суми податку на додану вартість) телевізора марки «LG» моделі «32LK451» у працездатному стані, без механічних пошкоджень станом на 07.02.2023 могла становити 3033 грн.

Докази, надані стороною обвинувачення: висновки експерта №СЕ-19/115-23/2052-Д від 09.02.2023, №СЕ-19/115-23/2049-Д від 14.02.2023 не встановлюють та не підтверджують фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, є військовослужбовцем, на обліку лікарів психіатра та нарколога в комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень є покарання в межах санкції статі, у вигляді позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком від 14.09.2020 Херсонського міського районного суду Херсонської області за ч.1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт.

Згідно ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до листа начальника ДУ «Центр пробації» філія ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях від 03.03.2023 №29/30/10/67-23, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку, як засуджений вироком від 14.09.2020 Херсонського міського районного суду Херсонської області за ч.1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт, станом на 03.03.2023 до відбуття покарання не приступив.

Згідно відомостей про судимість ОСОБА_3 , 30.10.2020 до суду направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст. 389 КК України.

З відомостей офіційного сайту «Судова влада України» вбачається, що кримінальні провадження №766/17444/20 та №766/17600/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 призначені до розгляду Херсонським міським судом Херсонської області на 24.02.2022.

Відповідно до листа №02/135/2023 від 06.03.2023 керівника апарата Малиновського районного суду м. Одеси, розпорядженням Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Херсонської області» №52 від 26.09.2022 визначено, що з 03.10.2022 територіальну підсудність судових справ Херсонського міського суду Херсонської області визначено за Малиновським районним судом м. Одеси, за наявними даними електронної програми діловодства Херсонського міського суду Херсонської області обліковуються судові справи №766/17444/20 (внесено до ЄРДР 30.07.2020 за №0000138) за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та №766/17600/21 (внесено до ЄРДР 08.12.2021 за №001918) за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 389 КК України, станом на 06.03.2023 паперові матеріали судових справ №766/17444/20 та №766/17600/21 за обвинуваченням ОСОБА_3 до Малиновського районного суду м. Одеси з Херсонського міського суду Херсонської області не передавались.

Отже, відсутні будь-які відомості про долю кримінальних проваджень №766/17444/20 (внесено до ЄРДР 30.07.2020 за №0000138) та №766/17600/21 (внесено до ЄРДР 08.12.2021 за №001918).

Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, виходячи крім того із загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 ч.1 п. 10 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Таким чином, відносно ОСОБА_3 відсутні обвинувальні вироку щодо визнання його винуватим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 389 КК України, щодо його ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт завироком від 14.09.2020 Херсонського міського районного суду Херсонської області.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги ст. 80 ч. 1 п. 1 КК України, щодо звільнення особи від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в таки строки: два роки у разі засудження до покарання менш сурового, ніж обмеження волі (вирок суду від 14.09.2020, покарання у вигляді громадських робті), відсутні підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням правил ч.1 ст. 71 КК України за сукупність вироків, за даним вироком та вироком від 14.09.2020 Херсонського міського районного суду Херсонської області.

Виходячи з принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуальності покарання, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, процесуальної поведінки обвинуваченого за період кримінального провадження, визнання вини у повному обсязі, даних про його особу, який не одружений, є військовослужбовцем, призваний на військову службу під час мобілізації, на обліку психіатра та нарколога не перебуває, а також враховуючи наявність обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого проступку, а саме: щире каяття, відшкодування шкоди, шляхом повернення викраденого майна, думку потерпілої, яка не має до обвинуваченого претензій, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробування, відповідно до ст. 75 КК України, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою, з покладенням обов`язків відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертиз у загальному розмірі 3312,24 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання із випробовуванням строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути зОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3312,24 грн.

Речовий доказ: телевізор марки «LG» моделі «32LK451», переданий на зберігання потерпілої ОСОБА_5 залишити в розпорядження останньої.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченим.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1