Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/1522/23
Номер провадження 1-кп/948/95/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000011 від 18.06.2021р. стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 20.07.2023р. проголошено вступну та резолютивну частини ухвали

в с т а н о в и в :

у липні 2023 року до суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у даному провадженні, для розгляду якого ухвалою суду від 04.07.2023р. призначено підготовче судове засідання.

В ході проведення підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, вважаючи, що для цього дотримані всі вимоги, передбачені КПК України. Представник потерпілого, захисник та обвинувачений проти призначення судового розгляду також не заперечували.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду даного кримінального провадження, оскільки воно відповідно до ст. 32 КПК України підсудне Машівському районному суду, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст. 314 КПК України немає.

Зазначене судове засідання відповідно до вимог ст. ст. 27, 31 КПК України слід проводити відкрито, суддею одноособово, за участю: прокурора, представника потерпілого, захисника та обвинуваченого.

Щодо клопотання захисту про об`єднання кримінальних проваджень

Захисником було заявлено клопотання про об`єднання в одне провадження цього кримінального провадження та кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 з огляду на те, що розслідування проводилося в межах одного кримінального провадження, вони стосуються одного діяння, в них один склад свідків, яких 19 чоловік, а відтак їх допит в різних кримінальних провадженнях, а також дослідження одних і тих же доказів призведе до затягування судового розгляду. Крім цього, обвинувачені є свідками в цих кримінальних провадженнях, а відтак буде порушене їх право не свідчити проти себе.

Прокурор заперечив проти вказаного клопотання з огляду на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні різних злочинів, з різною об`єктивною та суб`єктивною стороною, а відтак їх об`єднання буде незаконним.

Представник потерпілого погодився з прокурором.

Даючи оцінку доводам захисту, суд зазначає таке.

Так, відповідно до ч.1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 217 КПК, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Отже, враховуючи те, що нормами КПК передбачена можливість об`єднання кримінальних провадження щодо декількох осіб, обвинувачених у вчиненні одного кримінального правопорушення, тоді як в даному провадженні ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, тоді як ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 191 ч.2, 366 ч.1 КК України, тобто за різними злочинами, а відтак законні підстави для об`єднання вказаних кримінальних проваджень відсутні.

Крім цього, згідно ст. 372 КПК України у вироку зазначається формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним або недоведеним, тоді як обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є різним, що фактично може призвести до ухвалення одного вироку щодо двох різних осіб з різним обвинуваченням.

Щодо доводів захисту про те, що в даних кримінальних провадженнях необхідно буде допитати одних і тих же свідків, а також як свідків обвинувачених, вони правового значення не мають, оскільки закон таких підстав для об`єднання кримінальних проваджень не містить.

За таких обставин, у задоволенні клопотання захисту слід відмовити.

Стосовно клопотання про скасування арешту майна

Захисником заявлене клопотання про скасування арешту майна обвинуваченого застосованого на підставі ухвали слідчого судді, зокрема на автомобіль Деу ланос та 1/3 частку квартири в м. Полтава, з огляду на те, що арешт майна був накладений з метою забезпечення цивільного позову, тоді як позов у даному кримінальному провадженні не був заявлений. Крім сторона захисту сумнівається у можливості пред`явлення позову в інтересах потерпілого та в майбутньому. Водночас слідчий суддя не дослідив співмірність розміру спричиненої шкоди та арешту майна, також не враховував, що санкцією статті конфіскація не застосовується. Крім цього, слідчий суддя послався на ст. 98 КПК України, тобто на визнання його речовим доказом, тоді як майно не оглядалося і речовим доказом не визнавалось.

Прокурор заперечив проти вказаного клопотання, оскільки арешт накладений після повідомлення особі про підозру з метою забезпечення позову, який наразі поданий, а обвинувачений не був позбавлений можливості оскаржити вказану ухвалу.

Представник потерпілого погодився з прокурором.

Як видно з ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2023р. цим рішенням накладено арешт на автомобіль Деу ланос днз НОМЕР_1 та 1/3 частки квартири в АДРЕСА_1 , шляхом заборони їх відчуження. Слідчий суддя у своєму рішенні послався на дві підстави, зокрема п.2 ч.2 ст. 170 КПК України, з метою відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також на ч.3 ст. 170 КПК України, якщо майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК.

Відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (ч.8).

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на викладене, враховуючи те, що однією з підстав накладення арешту на майно є забезпечення позову, який згідно ст. 128 КПК України може бути поданий до початку судового розгляду, та поданий прокурором одночасно з обвинувальним актом, а відтак правові підстави для скасування арешту майна з цих підстав відсутні. Посилання захисту на неспівмірність арешту майна та розміру шкоди ґрунтується лише на припущеннях та доказів іншого не містить.

Щодо доводів захисту про відсутність підстав для арешту майна, яке накладене на підставі ст. 98 КПК України, то в цій частині є потреба в наданні оцінки змісту клопотання та доданим до нього доказам, а оскільки докази у справі ще не досліджені, відтак суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав арешту майна за ст. 98 КПК України.

Рішення стосовно позову

Прокурором одночасно з обвинувальним актом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та ВЧ НОМЕР_2 подано позов про стягнення з обвинуваченого на користь держави майнової шкоди в розмірі 201 558, 03 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

З огляду на викладене, оскільки цивільний позов поданий в установлений законом строк, а тому відповідно до ст. ст. 61, 62 КПК України слід визнати Міністерства оборони України та ВЧ НОМЕР_2 цивільними позивачами, а обвинуваченого - цивільним відповідачем у даній справі та роз`яснити сторонам можливість подати відзив на позов та заперечення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд

у х в а л и в :

призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України о 14 год. 15 хв. 20 вересня 2023 року в приміщенні Машівського районного суду.

Судовий розгляд здійснюватиметься суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати: прокурора, представника потерпілого, захисника та обвинуваченого.

У задоволенні клопотання захисника про об`єднання в одне провадження кримінальних проваджень по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України та ОСОБА_7 за ч.1 ст. 367 КК України - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника про скасування арешту майна за ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2023р. - відмовити.

Визнати Міністерство оборони України та ВЧ НОМЕР_2 - цивільними позивачами.

Визнати ОСОБА_6 - цивільним відповідачем.

Роз`яснити, що відповідач має право подати відзив на позов і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом 15 днів з дня винесення даної ухвали, копія якого разом з доданими до нього документами повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Прокурор та позивачі мають право подати відповідь на відзив, відповідач - заперечення, протягом п`яти днів із дня отримання відзиву на позов та відповіді на відзив, відповідно, копія яких повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відповіді на відзив чи заперечення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено об 11 год. 30 хв. 24 липня 2023 року

Суддя ОСОБА_1