1Справа № 335/4642/23 1-кс/335/1961/2023
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2023 року м. Запоріжжя
ВСТАНОВИВ:
Адвокат клопотання підтримує з підстав викладених в ньому.
Слідчий, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, у судове засідання не з`явився, суду подав письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2023 року у справі № 335/4642/23, провадження № 1-кс/335/1402/2023, повторно накладено арешт на грошові кошти які знаходяться на банківській карті № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_4 .
В подальшому, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2023 року у справі № 335/4642/23, провадження № 1-кс/335/1704/2023, арешт накладений ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2023 року у справі № 337/2538/23 скасований частково. Скасовано арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківській картці № НОМЕР_3 , за виключенням грошових коштів у межах суми 57 064,00 гривень.
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що арешт на вищезазначене майно було накладено з метою збереження майна потерпілої, в межах спричиненої потерпілій шкоди, що відповідає положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, тобто за наявності на час розгляду клопотання про арешт підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Зі змісту ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.05.2023 року вбачається, що ухвалюючи рішення про накладення арешту на грошові кошти заявника, слідчий суддя виходив з обставин кримінального правопорушення, встановлених органом досудового розслідування, які свідчать про те, що на встановлений розрахунковий рахунок ОСОБА_4 № НОМЕР_3 , а також інших встановлених слідством осіб, було перераховано грошові кошти гр. ОСОБА_5 з картки № НОМЕР_2 на загальну суму 380 200,39 гривень, в межах якої слідчий просив накласти арешт.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2023 року встановлено, що на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 надійшли грошові кошти від гр. ОСОБА_5 у сумі 57 064,00 гривень, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. З виписок по рахунку не встановлено даних про надходження інших сум грошових коштів від ОСОБА_5 або інших осіб, встановлених органом досудового розслідування, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.
Встановлені слідчим суддею обставини не спростовані органом досудового розслідування, та слідчому судді в ході розгляду клопотання не надано обґрунтованих даних, які б свідчили, що грошові кошти на рахунку ОСОБА_4 , на які накладено арешт, за виключенням суми 57 064,00 гривень, мають значення для проведення досудового розслідування.
За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
З огляду на тимчасовий характер заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешту майна, що відповідає положенню ст. 174 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини враховані слідчим суддею при накладені арешту, на грошові кошти заявника частково перестали існувати і в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба в частині арешту грошових коштів заявника за виключенням суми 57 064,00 гривень, у зв`язку з чим клопотання підлягає частковому задоволенню.
В іншій частині, клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки з досліджених слідчим суддею матеріалів клопотання вбачається, що на даний час досудове розслідування у кримінальному проваджені, в межах якого було накладено арешт на зазначені грошові кошти, триває, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України.
Керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню та апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1