Справа № 529/1089/23
Провадження № 1-кп/529/224/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000281 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст.. Пічугіно, Криворізького району Дніпропетровської області та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, працюючого сторожем в ТОВ НВП «Інтерагросервіс», не одруженого, учасник бойових дій, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акта, обвинувачений ОСОБА_5 19.06.2023 близько 12 год. перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , під час словесної сварки з ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки по обличчю в ділянку перенісся, в результаті чого потерпіла ОСОБА_4 впала на диван, де останній наніс ще декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя.

В результаті нанесених обвинуваченим ОСОБА_5 ударів, потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: параорбітальної гематоми м`яких тканин обличчя, яке утворилося від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могли бути пальці рук стиснуті в кулак чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою та яке кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

В ході досудового розслідування 28.06.2023 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України, в якій вказано, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, з потерпілою примирилися, претензії з боку останньої відсутні. Сторонами угоди узгоджене покарання за вчинення кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафа в розмірі 850 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 просили затвердити угоду від 28.06.2023 та вказали, що така укладена добровільно, наслідки укладення угоди та її невиконання їм зрозумілі. Потерпіла вказала, що претензій до обвинуваченого не має.

Заслухавши сторін угоди, думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про примирення може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначена узгоджена вид та міра покарання за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків.

Як вбачається з пояснень в судовому засіданні потерпілої та обвинуваченого, змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, в угоді вказані вірне формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України.

Судом також встановлено, що потерпіла і обвинувачений в угоді від 28.06.2023 узгодили, яке покарання за вчинене повинен нести обвинувачений ОСОБА_5 та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ч. 2 ст. 125 КК України, та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою і обвинуваченим та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 28.06.2023, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000281 від 20.06.2023 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафа в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 3 ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1