Єдиний унікальний номер 205/3265/18
1-кп/205/462/23
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000480 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме, грошовими коштами, які належать потерпілій ОСОБА_6 , запропонувала останній придбати у неї квартиру АДРЕСА_1 , нижче від ринкової вартості житла, та подальшого юридичного оформлення за собою права власності на вказану квартиру. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 запевнила ОСОБА_6 , що вона є працівником державного підприємства конструкторського бюро «Південне», яке побудувало житловий будинок АДРЕСА_2 , і є учасником, яка перебуває на квартирному обліку, де вона має найближчим часом отримати вказану квартиру. В подальшому, ОСОБА_3 запевнила ОСОБА_6 , що не має потреби в житлі, запропонувавши останній отримати вказану квартиру замість неї, при цьому, сплативши їй певну суму грошових коштів, частинами, поетапно, по причині відсутності необхідної суми в наявності. В дійсності, ОСОБА_3 жодного відношення до вказаної квартири не мала та в черзі на квартирному обліку в КБ «Південне» не перебувала. Таким чином, ввівши в оману ОСОБА_6 , остання перерахувала на банківську карту, відкриту у фінансовій установі ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_3 з липня 2017 року по січень 2018 року кошти на загальну суму 92714,48 грн., спричинивши значну шкоду потерпілій ОСОБА_6 .

До суду надійшло клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності. Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 зазначене клопотання підтримав та вказав, що на сьогодні з моменту вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_3 минуло більше п`яти років, тому наявні підстави для закриття провадження по справі у зв`язку зі спливом строків давності. Зазначив, що відсутні законні підстави вважати, що строки давності були перервані, оскільки обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні іншого кримінального правопорушення за ч.4 ст.190 КК України перебуває на розгляді в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська з 2020 року, вирок на сьогодні не ухвалено, а тому згідно ст. 62 Конституції України, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод обвинувачена ОСОБА_3 вважається невинуватою за пред`явленим обвинуваченням за ч.4 ст.190 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність, доводив, що строк перебігу давності був перерваний, оскільки обвинувачена ОСОБА_3 вчинила новий злочин, обвинувальний акт перебуває на розгляді в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська, вирок на сьогодні не ухвалено.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, оскільки з 2019 року перебуває за межами держави Україна, в судові засідання не з`являлася на протязі всього судового розгляду, проте повідомлена про дату, час та місце судового засідання шляхом доставки смс повідомлення на належний їй мобільний телефон. Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 , який діяв на підставі договору про надання правових послуг від 03.04.2018 року, в судове засідання не з`явився, повідомивши суд про те, що строк дії договору сплинув, та потерпіла не має бажання продовжувати договір або укладати договір про надання правових послуг з іншим адвокатом. А тому, при таких обставинах, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність потерпілої, оскільки будь яких письмових заяв від неї до суду не надходило, документи щодо нового представника потерпілої також не надходили, а забезпечення явки останньої, при викладених обставинах вище, в судове засідання є неможливим.

Вислухавши учасників кримінального провадження, вирішуючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому, недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового кримінального правопорушення.

Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене. Згідно обвинувального акта, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 в січні 2018 року.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченої закінчився п`ятирічний строк давності, передбачений п. 3 ч.1 ст.49 КК України, щодо інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України.

Згідно з ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

При цьому, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, та в судовому засіданні встановлено, що на розгляді в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська в провадженні судді ОСОБА_8 знаходяться обвинувальні акти відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України, в об`єднаному кримінальному провадженні, з яких вбачається, що ОСОБА_3 , зокрема у січні 2019 році вчинила нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Однак, було встановлено, що судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК, не завершено.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Положеннями ст. 62 Конституції України гарантується, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

В судовому засіданні прокурор фактично не заперечує відсутності обвинувального вироку, який б доводив скоєння ОСОБА_3 після вчинення інкримінованого діяння інших злочинів, та які б набрали законної сили на момент розгляду даного клопотання.

Відтак, із хронології подій у вказаному кримінальному провадженні вбачається, що ОСОБА_3 не ухилялася від слідства та суду, тобто перебіг розгляду справи не переривався, при цьому відсутні відомості щодо притягнення її до кримінальної відповідальності за інші злочини.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8ст.284 КПК України).

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченої, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_3 , є нетяжким злочином, та з моменту скоєння такого минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінніст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов переконання, що клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності слід задовольнити і звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, закривши відносно неї кримінальне провадження.

Зважаючи, що розгляд кримінального провадження закінчено звільненням обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриттям кримінального провадження, суд вбачає підстави для залишення цивільного позову потерпілої у кримінальному провадженні № 0000480 без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її звільнення прокурор, потерпілий, не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної шкоди в порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284 ч.2, 370-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за її обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,- закрити на підставі ст. 284 ч.2 п.1 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди залишити без розгляду та роз`яснити потерпілому, що він має право звернутися з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:

-19 квитанцій ПАТ «Приват Банку» - № BASS_ від 07.08.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 804,02 гривень; № BASS_ від 06.10.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 3015,08 гривень; № BASS_ від 14.12.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 348,00 гривень; № від 28.12.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 20 000 гривень з призначенням «оплата за квартиру» № від 16.01.2018 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 200 гривень, № Р24А266756766А89218 від 10.08.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 17000 гривень; № від 01.08.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 4000 гривень; № 35186097 від 19.10.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 9950 гривень; № від 22.10.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 10 000 гривень; № BASS_ від 27.10.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 6030,15 гривень, № BASS_ від 19.07.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 1608,04 гривень; № Р24А266752751А14240 від 01.08.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 15075,38 гривень; № від 03.08.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 1980 гривень; № BASS_ від 07.08.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 1198 гривень; № від 02.11.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 1100 гривень; № BASS_ від 27.11.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 1507,54 гривень; № від 06.10.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 502,51 гривень; № BASS_ від 08.10.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 301,51 гривень, № від 08.10.2017 року про сплату на картку ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 50,25 гривень, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасниками судового провадження 26.05.2023 року о 14.00 год.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1