Справа № 462/3398/23
провадження 1-кс/462/1138/23
У Х В А Л А

19 червня 2023 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , за участю заявника - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на транспортний засіб, накладений у кримінальному провадженні № 0000184 від 05.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.05.2023 року на транспортний засіб - автомобіль марки «Volkswagen», модель «Passat 1.9. TDI», синього кольору із реєстраційними номерним знаком НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та один ключ запалювання до вищевказаного автомобіля в межах кримінального провадження за № 0000184 від 05.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та повернути автомобіль ОСОБА_3 .В обґрунтування клопотання представник зазначає, що кримінальне провадження № 0000184 від 05.05.2023 було розпочато за фактом надходження повідомлення від патрульного поліцейського про зупинення транспортного засобу марки «Volkswagen Passat 1.9. TDI», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та встановлення в ході перевірки по базі ІПНП та НАІС, що за номерним знаком автомобіля НОМЕР_1 зареєстрований транспортний засіб «Volkswagen Transporter», білого кольору, 2001 року випуску з номером кузова НОМЕР_3 і свідоцтвом на реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 . 04.05.2023 року на території ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області проведено огляд, в ході якого автомобіль марки «Volkswagen Passat 1.9. TDI», номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та один ключ запалювання до вищевказаного автомобіля вилучено. Ухвалою слідчого судді від 09.05.2023 року у кримінальному провадженні задоволено клопотання прокурора про арешт майна та накладено арешт на вищевказані транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та один ключ запалювання до автомобіля. Заявник вказує, що є законним володільцем згаданого транспортного засобу, оскільки придбав його у м. Костянтинівка Донецької області, де, будучи мобілізованим з жовтня 2022 року, виконував бойові завдання. На час придбання автомобіля огляд транспортного засобу здійснював самостійно, номер кузова, вказаний у техпаспорті, відповідав номеру кузова автомобіля, крім того від продавця додатково ним було отримано копію рішення Турківського районного суду Львівської області від 23.09.2021 року про скасування постанови про накладення штрафу, після ознайомлення із вказаними документами жодного сумніву у достовірності таких не виникало, а юридично перевірити їх можливості не було. Оскільки вказаний автомобіль було пошкоджено, прибувши у Львівську область, направлявся в автосервіс, однак на вул. Виговського у м. Львові був зупинений працівниками поліції. Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні він перебуває у статусі свідка, жодних інших процесуальних дій за його участю не проводилось, підозра нікому не пред`явлена, а з матеріалів кримінального провадження не вбачається сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно свідка, на яке було накладено арешт, є доказом злочину, чи підлягає спеціальній конфіскації для забезпечення позову, відсутні докази існування подальшої потреби у застосуванні такого арешту, просив клопотання задоволити та скасувати арешт.

В судовому заявник підтримав клопотання у повному обсязі, пояснення надав аналогічні викладеним у клопотанні. Просив задоволити клопотання.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання про скасування арешту заперечила, в обґрунтування покликається на те, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «Volkswagen Passat 1.9. TDI», номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 . Положеннями ст. 174 КПК України визначено, що із клопотанням про скасування арешту може звертатись підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, заявник звертаючись із клопотанням про скасування арешту, накладеного на транспортний засіб стверджує, що вказаний автомобіль було ним придбано, однак жодних належних доказів на підтвердженого свого права власності чи користування таким транспортним засобом заявником не представлено. Автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, в якому здійснюється досудове розслідування, тому просила у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши учасників, дослідивши доводи клопотання і документи, додані до такого, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь - якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України (ч.3 ст.170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

Встановлено, що у провадженні відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській областізнаходяться матеріали кримінального провадження № 0000184 від 05.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за фактом надходження до ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області повідомлення від патрульного УПП у Львівській області ДПП Назарія Пурського, відповідно до якого 04.05.2023 року за адресою: м. Львів,

вул. Виговського, 81 ним було зупинено під керуванням ОСОБА_3 , транспортний засіб марки "VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 ТDI", д.н.з. НОМЕР_5 , синього кольору, 1997 року випуску, з номером кузова НОМЕР_6 , в ході перевірки якого по базі ІПНП та НАІС було встановлено, що за номерним знаком НОМЕР_1 зареєстрований транспортний засіб транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER білого кольору, 2001 року випуску з номером кузова НОМЕР_3 і свідоцтвом на реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 09.05.2023 року накладено арешт на автомобіль марки "VOLKSWAGEN", модель "PASSAT 1.9 TDI", синього кольору із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та один ключ запалювання до вищевказаного автомобіля, котрий на праві власності належить ОСОБА_5 .

Приймаючи рішення про накладення арешту, зокрема на автомобіль марки "VOLKSWAGEN", модель "PASSAT 1.9 TDI", синього кольору із реєстраційним номерним знаком НОМЕР_7 , слідчий суддя керувався метою запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) транспортного засобу, який визнано речовим доказом та відповідно збереження такого речового доказу у кримінальному провадженні із врахуванням в тому числі і можливості необхідності органу досудового розслідування проведення у майбутньому відпоівдних експертиз для встановлення всіх обставин події правопорушення.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки "VOLKSWAGEN PASSAT 1.9 ТDI", д.н.з. НОМЕР_5 , встановлено, що власником такого є ОСОБА_5 , заявник ОСОБА_3 звертаючись до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту вказує, що є володільцем транспортного засобу, оскільки згаданий автомобіль було придбано ним, однак на підтвердження обставин права власності та законності володіння транспортним засобом заявником не представлено жодних документів, долучена копія рішення суду від 23.09.2021 року, на яку покликається заявник ОСОБА_3 , стосується третіх осіб та іншого предмета спору, оскільки предметом судового розгляду було скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, жодних інших належних та допустимих доказів факту придбання автомобіля заявником не представлено.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" лише після підтвердження свого на майно права власник чи інший володілець майна, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Нормами чинного законодавства України визначено, що право власності у набувача виникає з моменту реєстрації такого права, зокрема право власності на транспортний засіб вважається підтвердженим належним чином з моменту його реєстрації відповідними органами у порядку, передбаченому затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

Верховний Суд також вказує, що сам по собі договір купівлі-продажу вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу у вищезазначеному порядку не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця.

Зокрема, така ж позиція викладена і у постанові Верховного суду від 30.10.2019 року у справі № 683/2694/16-ц.

При цьому, спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Виходячи з наведеного, враховуючи те, що засадами кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принцип диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя дійшов висновку, що заявлені підстави скасування арешту майна є необґрунтованими, заявник не довів яким чином порушуються його права та інтреси, не надав документів, що підтверджують право власності чи володіння на автомобіль, який має статус речового доказу у кримінальному провадженні, відомості про те, що відпала потреба в застосуванні такого заходу, як арешт майна, відсутні, при цьому суспільний інтерес у здійсненні кримінального провадження на даний час превілює над наведеними доводами клопотання, досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, тому в задоволенні клопотання ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.174 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на транспортний засіб, накладений у кримінальному провадженні № 0000184 від 05.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 462/3398/23

Слідчий суддя: ОСОБА_1