Провадження № 11-кп/824/1952/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 06 грудня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

засуджено за ч.4 ст.186 КК України до покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 років позбавлення волі. Стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_8 5 299 гривень 00 копійок матеріальної шкоди. Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком, ОСОБА_7 15.10.2022 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, під час діє воєнного стану та території України, введеного відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, з урахуванням його продовження згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України № 314/2022 від 17.05.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Макаренка, 3, біля першого під`їзду, звернув увагу на раніше незнайому йому жінку ОСОБА_8 , при цьому, у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення належного ОСОБА_8 майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та відкрито вихопив у неї з рук мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9С», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 5 299 гривень.

В подальшому, ОСОБА_7 , заволодівши викраденим майном та усвідомлюючи, що його злочинні дії носять відкритий характер, з метою уникнення затримання штовхнув потерпілу ОСОБА_8 в плече, від чого вона дезорієнтувалась та впала на землю, а ОСОБА_7 в свою чергу, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5 299 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України у виді 7 років позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого посилається на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме необґрунтоване застосування ст. 69 КК України.

Вказує, що суд надав неповну оцінку ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який будучи раніше неодноразово засудженим за злочини проти власності, в тому числі до реального строку відбування покарання, знову вчинив новий злочин, не враховано характеру підвищеної суспільної небезпечності і обставинам вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Вважає, що суд безпідставно послався на наявність такої пом`якшуючої обставини, як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки вказана обставина не підтверджена жодними доказами, а навпаки ОСОБА_7 не вжив жодного заходу для відвернення суспільної небезпечності вчиненого діяння та своїми зухвалими діями спричинив моральних та душевних страждань потерпілій та навіть не намагався відшкодувати і не відшкодував шкоду. Вказує, що злочин був розкритий під час активних дій органу досудового слідства без суттєвої допомоги обвинуваченого і, за таких обставин, відсутні підстави для застосування норми ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується, а тому, у відповідності до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення , з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити за ч.4 ст.186 КК України основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної правової норми.

Як випливає з вироку, суд, застосовуючи вимоги ст.69 КК України, вказав на наявність таких обставин, що пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, підкреслив відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , врахував, що він, в силу ст.89 КК України, є особою, що не має судимості, відсутність негативних відомостей про його особу, обставини вчинення злочину, його тяжкість, вартість викраденого майна, позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні покарання у межах санкції ч.4 ст.186 КК України.

Колегія суддів вважає, що розмір покарання у виді 4-х років позбавлення волі, визначений із застосуванням ст.69 КК України, є справедливим і домірним вчиненому.

Доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність у діях ОСОБА_7 активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення на матеріалах кримінального провадження не ґрунтуються.

Під активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, що б надати допомогу органам дізнання, досудового слідства, суду у встановленні істини по справі, з`ясування фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття кримінального правопорушення.

У вироку не зазначено про механізм розкриття кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_7 , правоохоронними органами.

Будь-яких клопотань про дослідження обставин розкриття злочину, стороною обвинувачення в порядку ч.3 ст.404 КПК України , суду не заявлялося.

За таких обставин відсутні докази, якими б спростовувалися висновки суду про наявність такої обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , як активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Оскільки в силу вимог ст.89 КК України ОСОБА_7 є особою, яка не має судимості, суд першої інстанції вірно не врахував факти його попереднього засудження при обрання розміру покарання у виді позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України та надав вірну позитивну оцінку його особі.

Судове рішення про застосування ст.69 КК України належним чином умотивоване і підстав вважати, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність колегія суддів не вбачає.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_7 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з часу отримання її копії.

Суддя: Суддя: Суддя: