печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021,-

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , у вимогах якого адвокат просить скасувати арешт рухомого майна, накладений в рамках кримінального провадження № 0000315 від 23.04.2021 стосовно ОСОБА_5 , належним володільцем якого є ОСОБА_4 , а саме: транспортного засобу «SKODA» моделі «OCTAVIA» д.н.з НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог клопотання зазнає, що 23.07.2022 року ОСОБА_4 придбав транспортний засіб марки «SKODA» моделі «OCTAVIA» д.н.з НОМЕР_1 . При накладенні арешту слідчим не надано, а відтак судом не досліджено, що тривалий термін майном володіє інша особа, яка придбала вказане авто задового до вручення підозри по казаному кримінальному провадженню ОСОБА_5 . Автомобіль перебуває у володінні ОСОБА_4 , що підтверджується доданими до данного клопотання документами. Крім того, ОСОБА_4 перебуває у лавах територіальної оборони і вказане авто необхідне йому також для пересування на чергування, виконання завдань та переміщення на навчання з підрозділом. Враховуючи вищевикладене клопотання підлягає задоволенню, а арешт скасуванню.

Особа, якою подано клопотання в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду клопотання повідомлялась належним чином. Адвокат подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. На вимогах клопотання наполягав, просив задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчих Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення Російською Федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідуваньперебуває кримінальне провадження № 0000315 від 23.04.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 365-3, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 209, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 255КК України.

У даному кримінальному провадженні 30.10.2022 повідомлено про підозру ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2КК України.

Так, санкцією ч. 2 ст. 255 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2022 року у справі № 757/30781/22-к накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021 на майно належне ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_2 , а саме: автомобіль марка та модель: SKODA OCTAVIA д.н.з НОМЕР_1 .

Так, при накладенні арешту на майно слідчий суддя виходив з того, що згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Разом з тим в ході судового засідання встановлено, що 23.07.2022 року ОСОБА_4 було придбано транспортний засіб марки, «SKODA» моделі «OCTAVIA» д.н.з НОМЕР_1 , на який ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2022 року у справі № 757/30781/22-к накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021.

Таким чином, ОСОБА_4 придбав транспортний засіб у ОСОБА_5 до повідомлення останньому про підозру у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021, та до накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Органом досудового розслідування не надано доказів, що продовження строку дії заходу забезпечення кримінального провадження є на разі доцільним та співмірним цілям кримінального провадження.

Так, ОСОБА_4 немає жодного відношення до кримінального провадження № 0000315 від 23.04.2021. Разом з тим, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 набув вказане майно на законних підставах та до вручення попередньому власнику повідомлення про підозру.

Відповідно до ст. 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

Крім того, накладений арешт порушує права володільця майна на розпорядження належним йому майном.

Згідно з ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Отже, вважаю що застосування арешту у даній справі є безпідставним та необхідність у продовженні дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2022 року у справі № 757/30781/22-к у кримінальному провадженні № 0000315 від 23.04.2021, а саме на: автомобіль марка та модель: SKODA OCTAVIA д.н.з НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1