Справа № 953/6309/23
н/п 1-кс/953/5700/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001701 від 24.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

25.07.2023 о 15:02 год. на адресу суду надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , в якому прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене 24.07.2023 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: рюкзак зеленого кольору, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Місцем зберігання речових доказів визначити камеру схову речових доказів Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001701 від 24.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході відпрацювання території Київського району м. Харкова, був встановлено, що громадянин ОСОБА_4 за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , незаконно, без відповідного дозволу зберігає вибухонебезпечні предмети, а саме: вибухові пристрої, бойові припаси.

Тк, в ході огляду місця події 24.07.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , добровільно видав рюкзак зеленого кольору, в якому знаходилися вибухонебезпечні предмети.

Вищевказаний рюкзак вилучено та поміщено до сейф-пакету з підписами всіх учасників огляду місця події.

В ході досудового розслідування було опитано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що 24.07.2023 малознайомому на ім`я ОСОБА_5 продав за 300,00 гривень гранату.

Крім того, ОСОБА_4 , пояснив, що за місцем свого мешкання зберігав інші гранати та патрони. Вищевказані патрони та гранати він взяв у свого племінника, який загинув 09.01.2023 під м. Бахмутом Донецької області.

Прокурор зазначає, що користувачем вилученого рюкзака зеленного кольору являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор посилаючись на ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, вилучене 24.07.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор не з`явився, викликався належним чином. 26.07.2023 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує, просить про його задоволення (а.с. 18).

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, викликалася належним чином (а.с. 17).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 24.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001701, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 8).

24.07.2023 з 20:45 год. по 22:30 год. в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі огляду місця події (а.с. 10-12).

Клопотання про арешт майна подано до суду 25.07.2023 о 15:02 год. (а.с. 1-7).

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України, строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Таким чином, прокурором дотримано вимоги закону щодо звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням про арешт майна.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Постановою слідчого СВ Харківського районного управління поліції № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 від 24.07.2023, майно вилучене 24.07.2023 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001701 від 24.07.2023 за ч. 1 ст. 263 КК України (а.с. 14-15).

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене відповідно до протоколу огляду місця події від 24.07.2023 майно, яке зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001701 від 24.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 24.07.2023 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: рюкзак зеленого кольору, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру схову Харківського районного управління № 1 ГУ НП в Харківській області, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 49, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1