печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 25.05.2018 року по справі №752/5153/18 в рамках кримінального провадження №0000056,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 25.05.2018 року по справі №752/5153/18 в рамках кримінального провадження №0000056.

Заявник зазначає, що відпала потреба у накладенні арешту на майно.

У судове засідання заявник не з`явився, до канцелярії суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, підтримує клопотання та просить його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі, подав заяву в якій при вирішення клопотання покладався на розсуд суду.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що Печерським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000056, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України..

25.05.2018 слідчим суддею Голосіївського районного суду м.Києва, у справі №752/5153/18 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт майно, а саме на групу нежитлових (вбудованих) приміщень АДРЕСА_1 ;

- група нежитлових (вбудованих) приміщень АДРЕСА_2 ;

- група нежитлових приміщень АДРЕСА_3 ;

- секція № 2 , гараж АДРЕСА_4 ;

- секція 1 , гараж АДРЕСА_5 ;

- секція 1 , гараж АДРЕСА_6 ;

- секція 1 , гараж АДРЕСА_7 ,

у вигляді заборони для ОСОБА_4 у володінні якої перебуває майно (нежитлові приміщення, машиномісця), відчужувати будь-яким чином вищевказане майно..

Вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки при накладенні арешту встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, має значення для встановлення обставин під час досудового розслідування.

Як визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляду клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказуються на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «ІатрідіспротиГреції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот протии Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Слідчим суддею встановлено, що на час розгляду провадження ОСОБА_4 не повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні.

Також, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, прокурором не надано суду доказів на підтвердження того, що арештоване майно містить сліди вчинення кримінального правопорушення та яким ознакам ст. 98 КПК України воно відповідає.

Крім того, ухвала слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.05.2018 року у справі №752/5153/18 про накладення арешту на виносилась за клопотанням слідчого.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів судового провадження, підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000056 не оголошено.

За таких обставин, власник зазначеного майна на даному етапі досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи, таким чином з клопотанням про накладення арешту на майно мав звертатись прокурор.

Також, слідчим суддею враховано, що орган досудового розслідування мав достатньо часу для дослідження майна, оскільки досудове розслідування триває вже довгий час, що підтверджує відсутність підстав для подальшого збереження арешту.

Таким чином, враховуючи принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом , слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-175, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва, у справі №752/5153/18 від 25.05.2018, на майно, а саме на групу нежитлових (вбудованих) приміщень АДРЕСА_1 ;

- група нежитлових (вбудованих) приміщень АДРЕСА_2 ;

- група нежитлових приміщень АДРЕСА_3 ;

- секція № 2 , гараж АДРЕСА_4 ;

- секція 1 , гараж АДРЕСА_5 ;

- секція 1 , гараж АДРЕСА_6 ;

- секція 1 , гараж АДРЕСА_7 ,

у вигляді заборони для ОСОБА_4 у володінні якої перебуває майно (нежитлові приміщення, машиномісця), відчужувати будь-яким чином вищевказане майно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1