Справа № 405/4169/23
провадження № 1-кс/405/2014/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2023 м. Кропивницький

cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда зі скаргою, в якій вказав на бездіяльність прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У судовому засіданні заявник надав пояснення, з яких вбачається, що 14.06.2023 року ним було спрямоване до прокуратури Кіровоградської області повідомлення про злочин, згідно з яким він просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення. Разом з тим, як пояснив заявник, всупереч положенням ст. 214 КПК України він отримав з прокуратури Кіровоградської області відповідь, якою повідомлялося, що його заява про кримінальне правопорушення була направлена до Київської обласної прокуратури.

Скаргу у судовому засіданні заявник підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні надала пояснення, відповідно до яких в задоволенні скарги просила відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши заявника та прокурора, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

14.06.2022 року, заявник направив до прокуратури Кіровоградської області заяву про вчинення суддями Київського апеляційного суду, прокурорами Київської та Черкаської обласних прокуратур та суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 182 КК України.

Прокурор визнала, що така заява до Кіровоградської обласної прокуратури надходила, але з урахуванням місця вчинення кримінального правопорушення 15.06.2023 року вказану заяву було направлено для розгляду по суті на адресу Київської обласної прокуратури.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

За змістом частини першої ст.214 КПК України передбачено, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування (ч. 7 ст. 214 КПК України).

Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 року, за № 680/28810, до Реєстру вносяться відомості, зокрема про: повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.2 Порядку).

Системний аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Отже нормами вищезгаданих статей чітко визначено порядок та строки внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання повідомлення або заяви про вчинення кримінального правопорушення. Тому, згідно ч. ч. 1 та 7 ст. 214 КПК України слідчий суддя не погоджується з доводами прокурора щодо наявності підстав для направлення заяви ОСОБА_3 до іншого органу прокуратури для розгляду та надання заявнику відповіді. Тобто слідчий суддя вважає, що заява заявника про вчинене кримінальне правопорушення прокурором Кіровоградської обласної прокуратури направлена до Київської обласної прокуратури помилково.

Водночас щодо скарги заявника про бездіяльність прокурора в частині невнесення відомостей про вчинені, на думку заявника кримінальні правопорушення суддями Київського апеляційного суду та прокурорами Київської та Черкаської обласних прокуратур та суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси слідчим суддею відзначається, що згідно з ч. ч. 1-3 статті 48 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 126 Конституції України суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Згідно зі ст. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ч.1 ст. 2 КК України).

Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура ( ст. 2 КПК України).

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема щодо бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За правилами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема про відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги заявника щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення стосовно суддів та прокурорів.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_5