Провадження № 1-кп/243/667/2023
Справа № 220/545/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року та в режимі відеоконференції, під час трансляції, з приміщення Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000072 від 28 лютого 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, освіта середня спеціальна, неодруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_8 ,

потерпілий ОСОБА_9 ,

потерпіла ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивоване тим, що ризики, які слугували підставою для застосування щодо ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зникли та не зменшились. ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватись у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким, умисним злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від семи до довічного позбавлення волі. Зокрема зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації. Мешкає у будинку, що не належить йому на праві власності на квартирі. По характеру неврівноважений, конфліктний. У стані алкогольного сп`яніння поводить себе агресивно. Тимчасово ніде не працює. Характеризується негативно. Зловживає спиртними напоями. Стійких соціальних зав`язків не має, що дає можливість останньому не зволікаючи, приховуватись від органів досудового слідства та суду. Також необхідно врахувати той факт, що обвинувачений мешкає на території Волноваського району Донецької області, неподалік території, яка є тимчасово непідконтрольній, а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень може направитись на тимчасово непідконтрольну територію України, що в подальшому не уможливить проведення судового розгляду. Крім цього, ОСОБА_5 в умовах воєнного стану вчинив декілька тяжких та особливо тяжкий злочин, що свідчить про наявність ризику можливого вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень. Також, під час проведення досудового розслідування встановлено, що всі потерпілі та свідки мешкають на території населеного пункту в якому мешкає обвинувачений ОСОБА_5 та перебуваючи не під вартою останній може вливати на вказаних осіб, шляхом їх залякування або іншим шляхом переконати давати покази на свою користь. Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, а також суспільний інтерес, оскільки зазначений злочин направлений проти власності, життя та здоров`я особи, тобто є одним із найбільш тяжких злочинів проти особи, суспільна небезпека якого полягає в тому, що при його вчинені відбувається посягання на власність, життя та здоров`я людини, які є найвищою соціальною цінністю і найважливішим особистим благом. З огляду на викладене, прокурор просив продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам під час судового розгляду кримінального провадження, оскільки ОСОБА_5 може ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного, зазначив, що ризики необгрунтовані, просив обрати його підзахисному більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт за місцем проживання його підзахисного.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили судове засідання слухати у їх відсутності.

Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегією суддів встановлено наступні обставини та відповідні їм докази.

На сьогодні до суду направлений обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» на сьогодні є можливість вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб; таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану; незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Надаючи оцінку доводами сторони захисту суд зазначає, що висловлені вищенаведені сумніви та заперечення щодо представлених стороною обвинувачення доказів безсумнівно підлягають ретельній перевірці під час проведення судового розгляду, разом з тим на стадії розгляду клопотань перед стадією з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд повинен їх розглянути лише в рамках прийняття рішення про наявність обґрунтованості підозри, яка повинна бути розцінена лише з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою слідчого судді Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01 березня 2023 року застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 квітня 2023 року, який в подальшому було неодноразово продовжено в межах строку досудового розслідування, в останнє продовжено до 28 червня 2023 року.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 червня 2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 27 червня 2023 року по 25 серпня 2023 року включно.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, колегія суддів відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Як видно із наданих сторонами документів, ОСОБА_5 не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, характеризується негативно, схильний до вживання алкогольних напоїв та агресивної поведінки.

Колегія суддів приймає до уваги доводи сторони обвинувачення стосовно того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та виконання процесуальних обов`язків, зокрема, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин, може переховуватися від суду. Разом з цим, обвинувачений не має й стійких соціальних зв`язків, неодружений, не має постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що навіть наявність неповнолітніх дітей, батьком яких є обвинувачений, не зможе сама по собі бути стримуючим фактором, який би унеможливив втечу обвинуваченого. При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів., за таких обставин ризик ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від суду та його втечі продовжує існувати з високим ступенем ймовірності.

На думку колегії суддів, стороною обвинувачення доведено також наявність ризику незаконного впливання на потерпілих та свідків з метою схиляння їх до зміни, наданих ними показань, оскільки свідки та потерпілі ще судом не допитані, крім того всі потерпілі та свідки мешкають на території населеного пункту в якому мешкає обвинувачений ОСОБА_5 ..

Крім того, колегія суддів зважає, що прокурором доведено перед колегією суддів наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_5 в умовах воєнного стану вчинив декілька тяжких та особливо тяжкий злочинів, що свідчить про наявність ризику можливого вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

Колегія суддів при цьому відхиляє доводи сторони захисту щодо застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки, враховуючи тяжкість обвинувачення, відсутність міцних соціальних зв`язків, можливість спілкування обвинуваченого із потерпілими та свідками, застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не зможуть запобігти ризикам ухилення від суду та впливу на потерпілих та свідків.

Колегія суддів враховує, що запобіжний захід у виді взяття під варту є винятковим, однак, без продовження саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, на сьогодні продовжує існувати достатньо високий рівень ймовірності ризиків ухилення обвинуваченого від явки до суду, впливу на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також неможливості досягнення мети щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

З огляду на викладене, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, спосіб у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у тому числі й сам спосіб вчинення такого кримінального правопорушення, який носить суспільно небезпечний характер, з огляду на те, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, колегія суддів приходить до висновку про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 183, 194 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», строком на 60 (шістдесят) днів з 22 серпня 2023 року по 20 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання ОСОБА_5 - відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, та підлягає негайному виконанню.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст ухвали проголошений 22 серпня 2023 року, о 10 год. 55 хв..

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3