Номер провадження: 11-кп/813/2104/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Суворовського райсуду м. Одеси від 21.09.2022 про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Суворовського райсуду м. Одеси від 07.03.2014, ухвали Апеляційного суду Одеської обл. від 23.06.2015, ухвали ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.05.2016 щодо нього

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції було відмовлено у задоволенні заяви засудженого про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на тій підставі, що заява ОСОБА_8 не містить нововиявлених обставин, оскільки ті обставини, на які він посилається, були відомі під час судових розглядів та були перевірені із наданням відповідної правової оцінки у судових рішеннях.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 зазначив, що ухвала суду 1-ої інстанції є незаконною та необґрунтованою з таких підстав:

- засуджений був безпідставно затриманий в м. Одесі 05.05.2012 та доставлений до Суворовського РВ м. Одеси, до нього були застосовані заходи фізичного та психологічного тиску, з метою спонукання підписати протокол вилучення від 05.05.2012. Він відмовлявся від підпису, оскільки не мав вказаних у протоколі речей, що підтверджується протоколом його затримання, водночас, дослідна частина висновку експертизи №1517 від 23.05.2012 вказує перебіг подій в Суворовському РВ в каб. №33.

Посилаючись на наведені доводи, засуджений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та постановити новий вирок, зменшивши йому обвинувачення.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_8 та його захисник у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги та просили їх задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, вироком Суворовського райсуду м. Одеси від 07.03.2014 ОСОБА_8 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 9) ч. 2 ст. 115 КК України на підставі ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі із конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23.06.2015, вирок Суворовського райсуду м. Одеси від 07.03.2014 був змінений в частині призначеного покарання за п.п. 6, 9) ч. 2 ст. 115 КК України та йому призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна.

Згодом, ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.05.2016 року, вирок Суворовського райсуду м. Одеси від 07.03.2014 та ухвала Апеляційного суду Одеської обл. від 23.06.2015, змінені, а саме: виключена кваліфікація дій засудженого за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України; за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України призначено покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі, а остаточне покарання за сукупністю злочинів призначено у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги засудженого, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

При цьому ч. 2 зазначеної норми передбачає, що нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до вимог ст. 462 КПК України, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається в письмовій формі.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява про перегляд; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява; 4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; 5) обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; 6) перелік документів та інших матеріалів, які додаються.

Як видно зі змісту заяви ОСОБА_8 , вона містить посилання на п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 459 КПК України, із наведенням обставин, на які посилається заявник, як на нововиявлені.

В той же час, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали суд 1-ої інстанції, увироку Суворовського райсуду м. Одеси від 07.03.2014 (вирок) суду факт затримання ОСОБА_8 зазначається лише при дослідженні висновку трасологічної экспертизи №228 від 30.05.2012, в якому вказано, що ікона вилучена при затриманні ОСОБА_8 , а також рамка виявлена при ОМП б. №26 по вул. Лесі Українки в м. Одесі, складали раніше єдине ціле.

Висновок експертизи №1517 від 23.05.2012, як вбачається зі змісту вироку Суворовського райсуду м. Одеси від 07.03.2014 також був досліджений судом та йому надана відповідна оцінка (а.п.11).

Окрім того, під час постановлення вироку судом було надано оцінку доводам засудженого про застосування до нього фізичного насильства після затримання, та порушення його прав при проведенні інших слідчих дій. Водночас, по вказаному факту кримінальна справа була закрита, а постановою Суворовського райсуду м. Одеси від 8.11.2013 у задоволенні скарги ОСОБА_8 про оскарження постанови слідчого прокуратури про закриття провадження по факту незаконних дій співробітників Суворовского РВ ОМУ ГУВМС України в Одеській обл. було відмовлено.

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що в матеріалах справи міститься протокол затримання ОСОБА_8 від 05.05.2012 відповідно до якого останній о 22 год 25 хв. був затриманий у порядку ст.ст. 106 (115) КПК України (в ред. 1960), при затриманні нічого не виявлялося та не вилучалося, зауважень не поступало (т.1 а.с. 177).

Відповідно до, протоколу виявлення та вилучення від 05.05.2012 (т.1 а.с.130), у громадянина ОСОБА_8 були вилучені речі, зокрема ікона з образом із металу жовтого кольору. При проведенні вказаної процесуальної дії, були присутні поняті. Захисник не був присутній, права підозрюваного ОСОБА_10 не роз`яснювалися.

Суд 1-ої інстанції констатував, що мали місце процесуальні порушення порядку затримання, яка передбачена ст.106 КПК України (в ред. 1960), в той же час, вони не впливають на належність вказаного вище протоколу, адже наявність чи відсутність захисника не змогло би вплинути на результати вказаної процесуальної дії.

Таким чином, апеляційний суд зауважує, що суд перевірив доводи засудженого належним чином із посиланням на матеріали справи, та встановив, що обставини, на які посилається ОСОБА_11 у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами були відомі судам усіх інстанції та їм була надана об`єктивна правова оцінка у судових рішеннях.

На переконання апеляційного суду, фактично, в своїй заяві засуджений ОСОБА_8 просить надати цим доказам іншу оцінку, що не являється нововиявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК України.

Колегія суддів Третьої судової палати ККС Верховного Суду в ухвалі від 09.11.2020 (справа №2-80/2001) вказала, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається

Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне братися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, що є принципом остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. ЄСПЛ допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише в межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру.

Окрім того, Верховний Суд в постанові від 21.01.2020 (справа №315/793/16-к) зазначив, що процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Водночас, таких обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі судам на час судового розгляду під час ухвалення судового рішення і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухвали, що належить переглянути, не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК, які б слугували підставами для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги засудженого такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, у зв`язку з чим не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 419, 424, 459, 462, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 21.09.2022 про відмову у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Суворовського райсуду м. Одеси від 07.03.2014, ухвали Апеляційного суду Одеської обл. від 23.06.2015 та ухвали ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.05.2016- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців, а засудженим в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3