Справа № 275/1094/23
В И Р О К

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000366 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с.Дивин Житомирського району, Житомирської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, неповнолітніх утриманців не має, раніше не судимої:

- по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України №64/2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який затверджено 24.02.2022 Верховною Радою України Закон України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", на підставі Указу Президента України від 1 травня 2023 р. №254/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб (тобто до 18.08.2023).

Відповідно до Указу Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15.11.2023.

ОСОБА_4 , відповідно до розпорядження голови правління Брусилівського районного споживчого товариства № 22 від 22.09.2022 з 23.09.2022 прийнята на роботу продавця продовольчих товарів з повною матеріальною відповідальністю та відрядною оплатою праці магазину с. Дивин Брусилівського районного споживчого товариства, який знаходиться за адресою: село Дивин, вул. Брусилівська, буд. 1 Житомирського району Житомирської області за сумісництвом тимчасово на період відсутності основного працівника.

Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 23.09.2022, який укладений між Брусилівським районним споживчим товариством, в особі голови правління ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , скріплений підписами ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , остання, як працівник магазину Брусилівського районного споживчого товариства виконує роботу безпосередньо пов`язану із збереженням, прийманням, обробкою, продажем, відпуском товарів, обліком грошових коштів та приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання довірених адміністрацією матеріальних цінностей, в зв`язку із чим зобов`язується: дбайливо ставитись до переданих їй для зберігання або інших цілей матеріальних цінностей підприємством, установою, організацією та застосовувати заходи для запобігання збиткам; завчасно повідомляти адміністрації підприємства установи, організації про всі обставини, що загрожують збереженню довірених їй матеріальних цінностей; вести облік, складати і подавати в установленому порядку товарно-грошові звіти та інші звіти про рух та залишок ввірених їй матеріальних цінностей; брати участь в інвентаризації довірених їй матеріальних цінностей.

В подальшому, без зміни покладених на неї повноважень, як продавця магазину, відповідно до розпорядження голови правління Брусилівського районного споживчого товариства № 26 від 07.10.2022 ОСОБА_4 07.10.2022 переведена на постійне місце роботи продавцем продовольчих товарів за сумісництвом з повною матеріальною відповідальністю та відрядною оплатою праці магазину с. Дивин Брусилівського районного споживчого товариства, який знаходиться за адресою: село Дивин, вул. Брусилівська, буд. 1 Житомирського району Житомирської області.

Так, всупереч введеному режиму воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи з 07.10.2022 на посаді продавця магазину, будучи матеріально відповідальною особою згідно з договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 23.09.2022, виконуючи повноваження покладені на неї, як на продавця магазину, діючи умисно, маючи єдиний злочинний умисел на привласнення та розтрату чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період часу із 16.01.2023 до 08.05.2023, знаходячись в приміщенні магазину с. Дивин Брусилівського районного споживчого товариства, який знаходиться за адресою: село Дивин, вул. Брусилівська, буд. 1 Житомирського району Житомирської області, перебуваючи за касою відпуску товару, здійснила відпуск покупцям матеріальних цінностей, які були їй ввірені та належали Брусилівському районному споживчому товариству, кошти за вказані товари від покупців не брала, а надавала товари в борг, тим самими розтратила матеріальні цінності Брусилівського районного споживчого товариства на суму 8 839 грн. 50 коп. Також, ОСОБА_4 у зазначений період часу здійснила продаж покупцям матеріальних цінностей,які були їй ввірені та належали Брусилівському районному споживчому товариству, а отримані від продажу матеріальних цінностей кошти у сумі 37117 грн. 50 коп. привласнила, не здавши їх у касу зазначеного товариства.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 спричинила матеріальну шкоду Брусилівському районному споживчому товариству на загальну суму 45 957 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у привласненні та розтраті чужого майна, яке було ввірене особі, вчинені в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України.

30.08.2023 у даному провадженні між прокурором Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 з одного боку та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості. Згідно умов угоди, прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 191 КК України, обвинувачена зобов`язалася під час судового розгляду у повному обсязі визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди узгоджені вид і розмір покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення у вигляді позбавлення волі строком 5 років з позбавленням права обіймати посади з повною матеріальною відповідальністю та займатися діяльністю пов`язаною зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском) товарно-матеріальних цінностей строком на 1 рік з застосуванням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Вказана угода про визнання винуватості надана суду з обвинувальним актом.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнала свою вину та підтвердила факт вчинення злочину за обставин, зазначених в обвинувальному акті, щиро розкаялася у скоєному, вказала на часткове відшкодування шкоди потерпілому та просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє надані їй законом права та наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Обвинувачена підтвердила, що угода про визнання винуватості укладена нею з прокурором добровільно, за участі захисника та без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджений в угоді вид і розмір покарання. Одночасно просив вирішити питання про речові докази.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та визначити іспитовий строк.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, в звяві просила розглядати справу без її участі, з угодою погодилася.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно ст. 468 КПК, у кримінальному провадженні може бути укладено, зокрема, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 згідно вимог статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, є кримінальним правопорушенням, яким завдана шкода потерпілому та ним надано згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469 КПК України.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. Так, під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам ст. 472 КПК України, підстави для відмови в затвердженні укладеної угоди викладені в ч. 7 ст. 474 КПК України - відсутні, укладення угоди сторонами є добровільним, сторонам роз`яснено наслідки укладення угоди, визначені ст. 473 КПК, та наслідки її невиконання, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання обвинуваченим винуватості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України та умов угоди, є щире каяття, добровільне часткове відшкодування шкоди та активне сприяння в розкритті злочину, оскільки обвинувачена в ході досудового розслідування давала правдиві послідовні покази, брала участь у слідчих діях та уклала угоду про визнання винуватості, чим прискорила розслідування та розгляд кримінального провадження.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України - не встановлено.

Суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка, згідно наданих суду характеризуючих даних має постійне місця проживання, за яким характеризується добре, критично оцінює свої дії та визнає свою провину, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, не має утриманців, раніше не вчиняла кримінальні правопорушення, інших характеризучих відомостей суду не надано.

Враховуючи вказане, з урахуванням особи обвинуваченої, суд вважає, що визначене в угоді покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Тому суд призначає ОСОБА_4 узгоджену сторонами вид і міру покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років з позбавленням права обіймати посади з повною матеріальною відповідальністю та займатися діяльністю пов`язаною зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском) товарно-матеріальних цінностей строком на 1 рік.

Також, з врахуванням особи обвинуваченої, яка добровільно частково відшкодувала матеріальну шкоду потерпілому та вперше вчинила злочин, обставин справи та позицію потерпілої сторони, наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, як це узгоджено в угоді про визнання винуватості.

При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченій ОСОБА_4 буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як обвинуваченою, так і іншими особами.

Відповідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховногол Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається. Звільнити з випробуванням засуджену особу від відбування іншого виду покарання або позбавлення волі на строк понад п`ять років суд не вправі. Враховуючи вказане, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади з повною матеріальною відповідальністю та займатися діяльністю пов`язаною зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском) товарно-матеріальних цінностей підлягає реальному виконанню.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Долю процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. ст. 118 - 124 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, арешт на майно не накладено, цивільні позови не заявлено.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, ст. 12, 65, 70, 72, 75, 76, 191 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.08.2023, укладену між прокурором Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000366.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади з повною матеріальною відповідальністю та займатися діяльністю пов`язаною зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском) товарно-матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили не обирати.

Речові докази: зошит з боргами з 12 пошкоджених аркушів, який знаходиться на зберіганні у ВП № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області - знищити, первинну документацію з обліку товарних операцій, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1