Справа № 159/1169/23
Провадження № 1-кс/159/1430/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про вирішення клопотання про зміну запобіжного заходу

08 червня 2023 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256 від 02.03.2023 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на взяття під варту щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого директором ТОВ «ДІВАС 777», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

07.06.2023 слідчий Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про зміну раніше обраного щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту на взяття під варту строком на 60 днів.

Клопотання мотивовано тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що у період часу з 22.02.2023 по 28.02.2023, у невстановленому місці, діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , під приводом отримання послуг, пов`язаних з розмитненням транспортного засобу марки "Мерседес Бенс" р.н. " НОМЕР_1 ", шляхом обману заволодів грошовими коштами ПП «ЗАХІД АВТО ТРАСТ» у розмірі 70 743 грн 46 коп., які приватна фірма сплатила в якості обов`язкових платежів, що здійснюються при розмитненні транспортного засобу.

В подальшому, ОСОБА_5 28.02.2023 о 21 год 40 хв перебуваючи за адресою : вул.Володимирська, м.Ковель, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою ухилення від виконаних послуг приватному підприємству, шляхом обману представника підприємства, використовуючи завчасно виготовлений дублікат ключа, заволодів вказаним транспортним засобом та документами з приводу розмитнення вказаного автомобіля, з метою подальшого його продажу.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.03.2023 за № 0000256 і розпочато кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, у подальшому перекваліфікованому на ч.2 ст. 190 КК України.

18.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 21.03.2023 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 2 місяці.

Постановою керівника Ковельської окружної прокуратури від 17.05.2023 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 18.06.2023.

18.05.2023 слідчим суддею продовженого запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту до 18.06.2023.

08.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Дії кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою группою осіб.

Того ж дня повідомлено про завершення досудового розслідування.

У клопотанні зазначено, що на даний час існує ризик втечі, оскільки будучи керівником товариства ОСОБА_5 намагався перетнути кордон, тому первинна підозра була вручена безпосередньо на кордоні. Крім того, ОСОБА_5 може вплинути на свідків і представників потерпілого.

Орган досудового розслідування покликається на поведінку підозрюваного, який порушує обов`язки визначені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, 18.04.2023 о 00 год 25 хв ОСОБА_5 був відсутній вдома, того ж дня від ОСОБА_8 до Ковельського РУП ГУНП надійшла заява про спричинення йому ОСОБА_5 в нічний час тілесних ушкоджень (ЄРДР №0000154 від 18.04.2023).

25.04.2023 о 01.28 год ОСОБА_5 був відсутній за місцем проживання.

02.06.2023 о 21 год 40 хв щодо ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адмінінстративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

03.06.2023 о 00 год 30 хв щодо ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адмінінстративного правопорушення за ст.185 КУпАП та винесено постанову за ч.1 ст.178 КУпАП.

З урахуванням наведенного просять задля забезпечення належної поведінки підозрюваного та уникнення заявлених ризиків змінити запобіжний захід на більш суворий у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив і пояснив, що визнає вину у вчиненні шахрайства, проте повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, з`являється на всі виклики слідчого, продовжує здіснювати господарську діяльність, керує ТОВ «ДІВАС 777», працює щодня у приміщенні офісу в м.Ковелі по вул. Володимирській, у штаті дев`ять працівників. Визнає провину щодо інциденту 18.04.2023 з ОСОБА_9 , на даний час конфлікт вичерпано і провадження закрито. Що стосується подій 02.06-03.06.2023, то зумовлені вони поведінкою митних брокерів, які вимагали кошти за розмитнення його транспортних засобів, з цього приводу виникла суперечка, йому зателефонували з поліції і зобов`язали з`явитись у відділок, тому о 10 годині 40 хвилин він пішов у відділок, де до нього застосували адмінінстративне затримання. Рішення щодо наявності в його діях складу правопопушень за ст.173, ст.185 КУпАП судом не прийняті. Вважає, що відсутні підстави для взяття його під варту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 проти зміни запобіжного заходу заперечив і пояснив, що підозрюваний визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.190 КК України, заперечує вчинення злочину за попередньою змовою. Досудове розслідування завершено, усі слідчі дії проведені, докази впливу підозрюваного на свідків не надані. Завдана потерпілому шкода відшкодована. Події 02.06-03.06 потребують перевірки судом при розгляді матеріалів про адмінінстративні правопорушення, тому вина особи недоведена, а затримання особи саме у відділку поліції підтверджує, що він дійсно виконав вказівку поліцейської особисто з`явитися негайно до Ковельського РУП у вечірній час після 22.00 години. Просив врахувати, що імпульсивна поведінка підозрюваного пов`язана із проходженням лікування, на підтвердження чого слідчому судді надані медичні документи. Також захисник зауважив, що обрання більш суворого запобіжного заходу призведе до припинення господарської діяльності товарством «ДІВАС 777» де працюють наймані особи.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали клопотання та дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно норм ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною першою, другою ст.200 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

За будь яких умов наведені у клопотанні про зміну запобіжного заходу обставини мають свідчити про існування передбачених ст.177 КПК України ризиків, яким не можна запобігти в умовах раніше обраного запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки особи, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Вказуючи на ризик незаконного впливу на свідків (п.3 ч.1 ст.177 КПК) прокурор покликається лише на припущення, на що вірно звернув увагу захисник, доказів впливу на свідків слідчому судді не надано. Крім того, досудове розслідування завершено.

Ризик переховування від органу досудового розслідування і суду ( п.1 ч.1 ст.177 КПК) не сягає такого рівня, щоб утримувати особу під вартою.

Вирішуючи питання про запобіжний захід, суд повинен враховувати вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Харченко проти України», «Комарова проти України», «Калашніков проти Росії», в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання осіб під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

У рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» ЄСПЛ наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Покликання прокурора на порушення підозрюваним умов домашнього арешту 18.04.2023 і 25.04.2023 не приймаються слідчим суддею до уваги, оскільки вони мали місце до постановлення слідчим суддею 18.05.2023 ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і ці обставини були відомі прокурору.

Щодо подій 02.06-03.06.2023, то з огляду на пояснення підозрюваного та відсутність судового рішення про доведеність вини особи, вони не є беззаперечним доказом необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись приписами ст.178 КПК України, які передбачають, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію, майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди та інше, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у зміні запобіжного заходу.

ОСОБА_5 має постійне місце роботи, міцні соціальні зв`язку, проходить лікування, прибув на розгляд клопотання, досудове розслідування завершено, тому раніше обраний запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту відповідає потребам досудового розслідування і інтересам суспільства.

Керуючись статтями 131, 132, 177, 178, 181, 193-194, 200 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256 від 02.03.2023 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на взяття під варту щодо ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1