У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2023 Справа №607/16668/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , погодженого прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №40000095 від 26 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

04 вересня 2023 року слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 26.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на:

1) речові докази, які вилучені 31.08.2023 під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 , з забороною відчуження, розпорядження та користування таким майном, а саме на:

- мобільний телефон марки «Айфон 11» білого кольору в гумовому прозорому чохлі, ЕМЕІ: НОМЕР_1 /ЕМЕІ2: НОМЕР_2 , із наявними у ньому фізичною сім карткою: НОМЕР_3 та електронною сім картою: НОМЕР_4 ;

- грошові кошти у кількості 13 (тринадцять) купюр - номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень кожна, наступних серій та номерів: AT 1753083; ЕА 9462906; АГ 9784489; БП 3704550; БН 5563750; AЗ 1717636; ЕВ 1377281; АУ 5446986; БЛ 2703314; БМ 9671129; АЕ 0684160; ЕГ 5479980; ЕА 1175548;

2) тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 31.08.2023 під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 , з забороною відчуження, розпорядження та користування таким майном, а саме накласти арешт на: грошові кошти у загальній кількості 3 820 (три тисячі вісімсот двадцять) гривень: купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) гривень у кількості 6 (шести) купюр, номіналом по 200 (двісті) гривень - у кількості 3 (трьох) купюр, номіналом по 100 (сто) гривень - у кількості 2 (двох) купюр, номіналом по 20 (двадцять) гривень - 1 (одна) купюра, з метою забезпечення у разі визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні інкримінованого злочину, конфіскації майна, як виду покарання.

Подане клопотання мотивоване тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000095 від 26.07.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_3 , який є заступником начальника Головного Управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області, 31.08.2023 о 19 год. 22 хв., перебуваючи у дворі кафе «Старий Млин», що за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 1А, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 13000 (тринадцять тисяч) за забезпечення швидкого відібрання зразків квітів. 31.08.2023 о 19 год. 43 хв. ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Під час особистого обшуку з плечової-нагрудної шкіряної сумки (барсетки) чорного кольору ОСОБА_3 добровільно видав речі та предмети, які знаходились в ній.

ОСОБА_3 добровільно видано: мобільний телефон марки «Айфон 11» білого кольору в гумовому прозорому чохлі, ЕМЕІ: НОМЕР_1 /ЕМЕІ2: НОМЕР_2 , із наявними у ньому фізичною сім карткою: НОМЕР_3 та електронною сім картою: НОМЕР_4 , чорний шкіряний гаманець у якому знаходились грошові кошти у загальній кількості 3 820 (три тисячі вісімсот двадцять) гривень: купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) гривень - у кількості 6 (шести) купюр, номіналом по 200 (двісті) гривень - у кількості 3 (трьох) купюр, номіналом по 100 (сто) гривень - у кількості 2 (двох) купюр, номіналом по 20 (двадцять) гривень - 1 (одна) купюра, із чорної шкіряної сумки - грошові кошти у кількості 13 (тринадцять) купюр - номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень кожна, наступних серій та номерів: АТ 1753083; ЕА 9462906; АГ 9784489; БП 3704550; БН 5563750; АЗ 1717636; ЕВ 1377281; АУ 5446986; БЛ 2703314; БМ 9671129; АЕ 0684160; ЕГ 5479980; ЕА 1175548. Вказані грошові кошти використовувались стороною обвинувачення для документування протиправної діяльності ОСОБА_3

ОСОБА_3 , з урахуванням здобутих органом досудового розслідування доказів підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за скоєння якого законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Вилучені під час обшуку мобільний телефон та сума неправомірної вигоди, 01.09.2023 постановою слідчого визнано речовими доказами, оскільки є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди і відомості, що можуть мати значення для досудового розслідування. Також, слідчий зазначив, що у разі визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, як вид покарання або як спеціальна конфіскація.

Посилаючись на те, що мобільний телефон марки «Айфон 11» білого кольору та грошові кошти у кількості 13 (тринадцять) купюр - номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень кожна, які вилучені 31.08.2023 року під час особистого обшуку ОСОБА_3 ,містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідна для проведення слідчих (розшукових) дій, слідчий у клопотанні, з посиланням на положення п.1 ч.2 ст.170 КПК України, ставить питання про накладення арешту на вищевказане майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Крім того, у клопотанні слідчий посилаючись на положення ст.170 КПК України, а також санкцію ч.3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , зазначає про наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання, а тому просить накласти арешт на грошові кошти у загальній кількості 3 820 (три тисячі вісімсот двадцять) гривень, які були вилучені 31.08.2023 року під час особистого обшуку ОСОБА_3 .

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 та прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. Від прокурора ОСОБА_6 до слідчого судді надійшло клопотання про розгляд клопотання без його участі, що не є перешкодою для розгляду клопотання відповідно до ч.1 ст.172 КПК України.

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні при вирішенні питання про накладення арешту на грошові кошти у кількості 13 купюр - номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень кожна покладається на думку суду. При вирішенні питання про накладення арешту на мобільний телефон марки «Айфон 11» білого кольору в гумовому прозорому чохлі, ЕМЕІ: НОМЕР_1 /ЕМЕІ2: НОМЕР_2 , а також на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 31.08.2023 під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 на грошові кошти у загальній кількості 3 820 грн. просить відмовити.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000095 від 26.07.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У клопотанні слідчого наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами: витягом з ЄРДР №0000095 від 26.07.2023 року, протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 31 серпня 2023 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинення злочину від 31 серпня 2023 року, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 01 вересня 2023 року.

Слідчий у клопотанні просить накласти арешт на мобільний телефон марки «Айфон 11» білого кольору та грошові кошти у кількості 13 (тринадцять) купюр - номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень кожна, які вилучені 31.08.2023 року під час особистого обшуку ОСОБА_3 , з метою збереження речових доказів.

Постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 01 вересня 2023 року, мобільний телефон марки «Айфон 11» білого кольору в гумовому прозорому чохлі, ЕМЕІ: НОМЕР_1 /ЕМЕІ2: НОМЕР_2 , із наявними у ньому фізичною сім карткою: НОМЕР_3 та електронною сім картою: НОМЕР_4 ; грошові кошти у кількості 13 (тринадцять) купюр - номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень кожна, наступних серій та номерів: AT 1753083; ЕА 9462906; АГ 9784489; БП 3704550; БН 5563750; AЗ 1717636; ЕВ 1377281; АУ 5446986; БЛ 2703314; БМ 9671129; АЕ 0684160; ЕГ 5479980; ЕА 1175548, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000095 від 26.07.2023 року.

Слід зазначити, що на даному етапі слідчий суддя не вирішує питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності, допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних прийшов до висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Частиною другою цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

З клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором (ч.1 ст.171 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч.2 ст.170 КПК України. Правилами ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони місять ознаки, зазначені у частині першій цієї статті.

На переконання слідчого судді, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що мобільний телефон марки «Айфон 11» білого кольору та грошові кошти у кількості 13 (тринадцять) купюр - номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень кожна, які вилучені 31.08.2023 року під час особистого обшуку ОСОБА_3 , містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак, належить до категорії майна, що має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, та відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього речового доказу, є необхідність у накладені на нього арешту з метою збереження речових доказів до з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на мобільний телефон марки «Айфон 11» білого кольору та грошові кошти у кількості 13 (тринадцять) купюр - номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень кожна, які вилучені 31.08.2023 року під час особистого обшуку ОСОБА_3 , відповідає співвідношенню критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності та завдань кримінального провадження, з огляду на те, що вказане майно може бути використане як доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Положеннями ч.5 ст. 170 КПК України визначено, що у такому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд, у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Тобто законодавець при вирішенні питання щодо доцільності арешту майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, вимагає встановлення факту наявності підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

01 вересня 2023 року у кримінальному провадженні №0000095 від 26.07.2023 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Як вбачається із матеріалів клопотання, під час особистого обшуку з плечової-нагрудної шкіряної сумки (барсетки) чорного кольору ОСОБА_3 добровільно видав речі та предмети, які знаходились в ній. Так, серед іншого, з вказаної сумки, ОСОБА_3 добровільно видав чорний шкіряний гаманець у якому знаходились грошові кошти у загальній кількості 3 820 (три тисячі вісімсот двадцять) гривень: купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) гривень - у кількості 6 (шести) купюр, номіналом по 200 (двісті) гривень - у кількості 3 (трьох) купюр, номіналом по 100 (сто) гривень - у кількості 2 (двох) купюр, номіналом по 20 (двадцять) гривень - 1 (одна) купюра.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що належне підозрюваному ОСОБА_3 , на праві приватної власності зазначене майно у вигляді грошових коштів, може бути конфісковано за вироком суду, що передбачено санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, як додаткове покарання (конфіскація майна).

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується долученими матеріалами у їх сукупності. При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

З урахуванням обставин справи є розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_3 завданням кримінального провадження, запобіганню можливості відчуження майна.

На переконання слідчого судді, з огляду на санкцію кримінального закону, не застосування арешту майна може привести до його відчуження.

Також, при прийнятті рішення, слідчий суддя приймає до уваги, що арешт майна у даному випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки не припиняє права власності на нього, а лише є тимчасовим обмеженням права власності.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти, які було вилучено під час особистого обшуку затриманого 31.08.2023 року ОСОБА_3 , на загальну суму 3820 (три тисячі вісімсот двадцять) грн., а саме: купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень у кількості шести штук; номіналом по 200 (двісті) гривень у кількості трьох штук; номіналом по 100 (сто) гривень у кількості двох штук; номіналом по 20 (двадцять) гривень у кількості одна штука, а тому клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 , погодженого прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №40000095 від 26 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на:

майно, яке було вилучене 31.08.2023 року під час особистого обшуку ОСОБА_3 , а саме:

- мобільний телефон марки «Айфон 11», білого кольору в гумовому прозорому чохлі, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , із сім карткою НОМЕР_3 та електронною сім карткою НОМЕР_4 ;

- грошові кошти у кількості 13 (тринадцять) купюр номіналом по 1000 (одній тисячі) гривень кожна, наступних серій та номерів: АТ 1753083; ЕА 9462906; АГ 9784489; БП 3704550; БН 5563750; АЗ 1717636; ЕВ 1377281; АУ 5446986; БЛ 2703314; БМ 9671129; АЕ 0684160; ЕГ 5479980; ЕА 1175548.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на грошові кошти, які було вилучено під час особистого обшуку затриманого 31.08.2023 року ОСОБА_3 , на загальну суму 3820 (три тисячі вісімсот двадцять) грн., а саме: купюри номіналом по 500 (п`ятсот) гривень у кількості шести штук; номіналом по 200 (двісті) гривень у кількості трьох штук; номіналом по 100 (сто) гривень у кількості двох штук; номіналом по 20 (двадцять) гривень у кількості одна штука.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1