Справа № 521/2530/23
Номер провадження:1-кп/521/1134/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000594 від 20.12.2022 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, старший оперативний черговий відділення оперативних чергових 10 командного пункту протиповітряної оборони ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 413 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000594 від 20.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 413 КК України.

Як вбачається з обвинувального акта, згідно із ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_5 . Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/22 від 14.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 р. № 2263-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

В останній раз, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022 № 2500-ІХ воєнний стан в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по 03.11.2022 діяв воєнний стан.

ОСОБА_3 08.03.2022 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період і направлений до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.03.2022 №43 підполковника ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого оперативного чергового відділення оперативних чергових 10 командного пункту протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_2 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 08.03.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_6 з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» військове майно це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Особи, винні у порушенні вимог цього Закону притягаються до відповідальності згідно із законом.

Будучи військовослужбовцем, підполковник ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», ст. ст. 9, 11, 13, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п. 14 розділу І "Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України", затвердженої наказом МО України від 29.06.2005 року № 359, ст.ст. 144, 146, 148 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; досконало знати й вміло володіти зброєю і технікою відділення, забезпечувати їх правильне зберігання та експлуатацію.

Проте, підполковник ОСОБА_6 , діючи із кримінальною протиправною недбалістю в порушення вищезазначених нормативно-правових актів, вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби.

10.03.2022 за підполковником ОСОБА_6 закріплено особисту стрілецьку зброю, а саме: 9 мм пістолет ПМ, № НОМЕР_3 , 1959 року випуску та бойові припаси до нього а саме: 16 (шістнадцять) набоїв калібру 9 мм. Про отримання вказаної зброї підполковником ОСОБА_3 здійснено підписи у Книзі видачі зброї та бойових припасів зведеного підрозділу військової частини НОМЕР_1 . Зброю видавав 10.03.2022 головний сержант ОСОБА_7 .

Так, встановлено, що в проміжок часу з 09 год. 00 хв. 01.10.2022 по 09 год. 00 хв. 03.11.2022, більш точного часу встановити не надалось можливим, перебуваючи на території тимчасового місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , а саме у Малиновському районі м. Одеси, діючи із кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, втратив ввірені у службове користування - 9 мм пістолет ПМ, № НОМЕР_3 , 1959 року випуску, залишкова вартість якого складала 2914, 34 (дві тисячі дев`ятсот чотирнадцять) гривні 34 (тридцять чотири) копійки та бойові припаси до нього а саме: 16 (шістнадцять) набоїв калібру 9 мм, вартістю 7 (сім) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок, які перебували в нормальному, якісному стані та були придатними для використання за призначенням, залишивши їх без нагляду у металевій шафі, у приміщенні, яке перебуває в розпорядженні підрозділу, що привело до їх втрати, внаслідок порушення правил їх зберігання.

Згідно довідки-розрахунку від 19.12.2022 №1, про вартість безповоротних втрат держави, внаслідок втрати майна служби ракетно-артилерійського озброєння стрілецької зброї та боєприпасів, загальна вартість втраченої зброї та бойових припасів складає 2922 (дві тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 02 (дві) копійки, без урахування кратності. Про факт втрати зброї та бойових припасів ОСОБА_6 повідомив одразу при виявленні у встановленому порядку.

Дії ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 3 ст. 413КК України, як втрата ввірених для службового користування зброї та бойових припасів, внаслідок порушення правил їх зберігання, вчиненого в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 подано клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку з дійовим каяттям.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 286 КПК України, суд невідкладно перейшов до розгляду такого клопотання.

Письмове клопотання обґрунтоване тим, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, щиро кається у зв`язку з втратою ввіреної йому для службового користування зброї та бойових припасів. Зазначено про те, що в ході досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, та відшкодував завдані збитки. Просив задовольнити клопотання, звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, та кримінальне провадження закрити.

У ході виступу та надання пояснень ОСОБА_6 , судом встановлено, що обвинуваченому зрозуміло суть обвинувачення, підставу звільнення, передбачену ст. 45 КК України, надано згоду на таке звільнення, а також зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження з такої підстави.

Також встановлено, що обвинувачений визнав свою вину повністю.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, що унормовано ч. 1 ст. 285 КПК України.

Згідно з ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд переконався, що ОСОБА_6 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави, та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Враховуючи те що ОСОБА_6 , раніше не судимий, вчинив вперше необережний нетяжкий злочин, та вказане кримінальне правопорушення не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, та не відноситься до злочинів щодо порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та повністю відшкодував завдані ним збитки, надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, суд прийшов до висновку, що клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 413 КК України підлягає задоволенню, а кримінальне провадження, у зв`язку із звільненням останнього від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 413 КК України, підлягає закриттю.

Цивільний позов в провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні, питання речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44, 45 КК України та ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000594 від 20.12.2022 року, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000594 від 20.12.2022 року, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 413 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя: ОСОБА_1