ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 632/ 1135 /23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/ 1141 /23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: обрання запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме потерпілої та її законного представника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 07 2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , по кримінальному провадженню № 0000278 від 26.07.2023 за ч.4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єфремівка Лозівського району Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

До ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з забороною останньому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , окрім викликів до слідчого, прокурора та суду та покладено обов`язки:

1)прибувати до слідчого чи прокурора за першою вимогою;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали визначено по 23.09.2023, включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, який передбачає покарання у виді позбавлення волі строком десяти років, що вже само по собі може спонукати його для переховування від органів слідства та суду. Крім того, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, офіційно не працевлаштований, тобто існують всі умови для залишення території міста, так і області чи взагалі країни, враховуючи умови воєнного стану, а також відсутні особи, що можуть вплинути на поведінки підозрюваного.

Оскільки підозрюваному відома адреса свідків та неповнолітньої потерпілої, це дає йому можливість незаконно впливати на них, так як вони проживають в одному будинку, шляхом вмовляння або обіцянок, примусивши їх до зміни своїх показань, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності. Такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків та дослідження їх судом.

Просив врахувати, що ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, у підозрюваного з потерпілою тривалі стосунки, але протягом всього часу між ними відбувались сварки, тиск з боку підозрюваного, після вчинення злочину, він тривалий час не повертав телефон, тільки згодом, після затримання зізнався та показав місце, де сховав телефон.

Прокурор вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не може в цілому забезпечити запобіганню ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу, враховуючи, що вони проживають в одному будинку, а також можливість його покинути місця проживання в разі небезпеки в умовах воєнного стану, внаслідок чого він може скористатись такою умовою для зустрічі з потерпілою. Те, що підозрюваний проживає разом з матір`ю, не був раніше судимий, прокурор вважає, в сукупності з можливим призначенням покарання, жодним чином не виправдовує наявність вказаного ризику.

На думку прокурора, зазначені в клопотанні ризики, об`єктивно наявні і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не здатне забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Крім того, на думку прокурора, суд зобов`язаний був визначити заставу, для виконання підозрюваним його обов`язків.

На підставі викладеного, прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити та скасувати ухвалу, задовольнивши клопотання слідчого про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим СВ ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000278 від 26.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_7 підозрюється органами досудового розслідування в тому, що він, 25.07.2023 близько 20 год. 00 хв., точний час в ході досудового розслідування не встановлений, знаходився разом з неповнолітньою ОСОБА_10 біля будинку АДРЕСА_2 , де вони спілкувались та з`ясовували стосунки. В ході спілкування та з`ясування стосунків, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_7 раптово виник умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_10 , реалізуючи який, ОСОБА_7 , схопив за руки неповнолітню ОСОБА_10 та відкрито вирвав у неї з рук мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 11», вартістю 8 999,00 гривень. Ігноруючи прохання неповнолітньої ОСОБА_10 повернути належний їй мобільний телефон, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши вищевказане майно на свою користь.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України - тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

26.07.2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Звернувшись до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , слідчий посилався на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри за ч.4 ст.186 КК України, яка підтверджується: протоколом допиту неповнолітньої потерпілої від 26.07.2023, протоколом допиту свідка від 26.07.2023, речовими доказами, які були вилучені в ході огляду місця події від 26.07.2023 у ОСОБА_7 на відкритій ділянці місцевості, яка розташована за адресою: Харківська область, Лозівський район, м. Первомайський, вул. Харківська, 1, а саме: мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note11», ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 .

Також слідчий обґрунтовував клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від досудового слідства та суду та незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки потенціальне покарання за вказаний злочин передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років і підозрюваний не має міцних соціальних стосунків, у зв`язку з чим, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких, вважав, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену йому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,а також врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінального правопорушення і особу підозрюваного, який працює, хоча і не за офіційним трудовим договором, проживає з матір`ю, має постійне місце проживання, родину як наслідок міцні соціальні зв`язки, жодних зобов`язань не порушував, т.я. до нього не було застосовано жодного запобіжного заходу. Правопорушення підозрюваний вчинив відносно своєї дівчини, а злочин, у якому підозрюється ОСОБА_7 , сам по собі є тяжким і вже передбачає доволі суворе покарання і вчинення впливу на потерпілу чи свідків видається достатньо примарним.

Проте, з огляду на вище викладене суд вважав, що стороною досудового слідства не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. При цьому, суддя зазначив, що заставу, як запобіжний захід, суд не може застосувати, оскільки підозрюваний офіційно не працює та не має змоги внести заставу, так само не відомо про інших осіб, які б змогли це здійснити. Натомість, слідчий суддя вважав, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід, який може нівелювати ризики зазначені слідчим та прокурором у клопотанні цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя вважав, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України. З огляду на зазначене вище, враховуючи дані про особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення відповідного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що в поданому клопотанні слідчим та в судовому засіданні прокурором не доведено неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, передбаченим п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість обрання стосовно підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, до 23.09.2023, включно, із покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Таким чином, законодавець залишив вирішення цього питання для суддівського розсуду, тобто можливості суддівської дискреції, а саме, право слідчого судді обирати між альтернативами, іншими більш м`якими запобіжними заходами, кожен з яких є законним, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, відомостей про особу підозрюваного, справедливості й достатності обраного запобіжного заходу.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, внаслідок чого, погоджується з висновком слідчого судді, щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому, колегія суддів також враховує особу підозрюваного, який не одружений, неофіційно працює, раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації та ті обставини, що підозрюваний повернув викрадене майно, активно сприяє розкриттю злочину, добровільно дає покази, щодо обставин його вчинення, при цьому отримавши підозру, на передодні розгляду клопотання, добровільно прибув до суду, що на думку колегії суддів, значно зменшує ризик переховування від органу досудового розслідування.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику

Зважуючи на такий обсяг відомостей, матеріали судового провадження об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість злочину не може сама по собі слугувати виключною підставою для тримання особи під вартою, до чого прирівняно і домашній арешт.

Таким чином, колегія суддів вважає, що цілодобовий домашній арешт, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України та дотримання вимог ч.2 ст.28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав застосування запобіжного заходу і неврахування тяжкості скоєного підозрюваним злочину не свідчать про необґрунтованість судового рішення. Всім обставинам справи слідчим суддею дана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України. Крім того, суддею врахована практика ЄСПЛ, конкретні обставини справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Первомайського міськрайонного Харківської області від 27 07 2023 року про відмову у задоволенні клопотання органу досудового розслідування та про застосування до підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту до 23 09 2023 року, з покладенням додаткових обов`язків, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4