Дата документу 16.07.2023
Справа № 334/3930/23
Провадження № 1-кс/334/1997/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

16 липня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 18.02.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000377 за частиною п`ятою статті 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тимошевська Російської Федерації, громадянина України, який у шлюбі не перебуває, на утриманні дітей не має, не працює, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

16.07.2023 слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_7 , в якому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 18.02.2023 до ЄРДР за № 0000377 за частиною четвертою статті 185 КК України. У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , випискою руху грошових коштів по платіжній кратці ОСОБА_8 в АТ КБ «ПриватБанк», протоколом огляду відеозапису з камер зовнішнього спостереження магазину «Ева, протоколом огляду відеозапису з камер зовнішнього спостереження магазину «Міда», протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, переховувався від органів досудового розслідування. Також, він офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання і вчинив кримінальне правопорушення проти власності, а саме крадіжку, вчинене в умовах воєнного стану, а отже може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримали, з мотивів викладених в ньому.

Підозрюваний ОСОБА_10 проти задоволення клопотання заперечив. Пояснив, що він не знав про те, що його було оголошено у розшук. Він дійсно не з`явився до слідчого, оскільки забув про те, що йому були вручені повістки. З висунутою йому підозрою погоджується та зобов`язується в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень. Після вчинення злочину він відїжджав до м. Дніпра, де намагався заробити грошові кошти для відшкодування шкоди потерпілому. У даний час він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з цивільною дружиною та її матір`ю.

Захисник адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив, оскільки вважає, що ризики прокурором не доведені. У розшук підозрюваний був оголошений через непорозуміння - він хвилювався та забув про те, що йому вручались повістки. Він буде з`являтись в подальшому до слідчого. Також, підозрюваний в силу закону не судимий. Після вчинення інкримінованого йому злочину 18.02.2023 інших злочинів він не вчиняв. Він працює неофіційно. Крім цього, оскільки підозрюваний визнає свою вину, за вчинений ним злочин може бути призначене покарання у виді позбавлення волі із звільненням його від відбування даного покарання. Зазначеним прокурором ризикам можливо запобігти шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Клопотав застосувати до підозрюваного домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим відділенням Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000377, внесеному 18.02.2023 до ЄРДР за частиною четвертою статті 185 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Дніпровська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.02.2023 приблизно о 10.00 годині ОСОБА_11 , знаходячись біля буд. 11 по вул. Ладозькій в м. Запоріжжі, побачив, що потерпілий ОСОБА_8 внаслідок проблем зі здоров`ям, втративши свідомість, лежить біля входу до аптеки «Народна аптека». Підійшовши до потерпілого, ОСОБА_11 побачив, що поряд з ОСОБА_8 лежить гаманець чорного кольору, після чого у ОСОБА_11 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , користуючись безпорадним станом потерпілого, достовірно знаючи про те, що на всій території України введено воєнний стан, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав вказаний гаманець, в якому були наявні готівкові кошти у сумі 2 300 гривень, банківська картка АТ КБ «Приват Банк». Після чого, ОСОБА_11 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 2 300 гривень. Того ж дня, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, ОСОБА_11 обрав об`єктом свого злочинного посягання грошові кошти, що знаходились на банківській картці АТ КБ «ПриватБанк», яка належала потерпілому ОСОБА_8 . Так, маючи вільний доступ до раніше викраденої банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», реалізуючи злочинний умисел направлений на протизаконне особисте збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_11 протягом дня 03 лютого 2023 року, перебуваючи на території Дніпровського району м. Запоріжжя, на власний розсуд став здійснювати покупки товарів та продуктів для власного вжитку, тим самим злочинним шляхом обернув грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 на свою користь і розпорядився ними за власним розсудом, таким чином таємно викрав з вказаної банківської картки грошові кошти у сумі 13 438,10 гривень, чим завдав останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму. Своїми діями ОСОБА_11 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 15 738,10 гривень.

28.02.2023 про підозру у вчиненні вказаних злочинів повідомлено ОСОБА_4

18.04.2023 слідчим винесена постанова про зупинення досудового розслідування та оголошення ОСОБА_11 у розшук.

Ухвалою слідчого судді від 22.05.2023 наданий дозвіл на затримання ОСОБА_11 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

15.07.2023 о 17.08 годині підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий органом досудового розслідування.

16.07.2023 досудове розслідування кримінального провадження було відновлене на підставі постанови слідчого про відновлення досудового розслідування.

Ухвалюючи судове рішення слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 18.02.2023,, випискою руху грошових коштів по платіжній кратці ОСОБА_8 в АТ КБ «ПриватБанк», протоколами оглядів від 22.02.2023 відеозапису з камер зовнішнього спостереження магазину «Ева», протоколом огляду відеозапису з камер зовнішнього спостереження магазину «Міда», протоколами допитів свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2023.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У клопотанні необхідність застосування запобіжного заходу обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинений злочин, а також те, що підозрюваний вже переховувався від органів досудового розслідування, він в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, а також не має постійного джерела прибутку, а відтак, перебуваючи не в умовах ізоляції може вчинити інше кримінальне правопорушення..

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення у справі «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Крім цього, у рішенні у справі «Ноймайстер проти Австрії» викладена позиція відповідно до якої позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином, запобіжний захід не може бути виправданий очікуваним покаранням у виді позбавлення волі.

Проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду».

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому частиною четвертою статті 185 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Також, підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим 18.04.2023 був оголошений у розшук.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання та переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, дійшов висновку, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій, що свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, офіційного джерела прибутку, що свідчить про наявність ризику того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення для забезпечення свого існування, що є ризиком, передбаченим пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України. При цьому слідчий суддя також враховує неналежну процесуальну поведінку підозрюваного.

Про відсутність стійких соціальних зв`язків свідчить, зокрема, протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 18.04.2023, відповідно до якого вона припинила проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, є обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із частини п`ятої статті 194 КПК України, зокрема, його належну поведінку.

Аргументи захисника щодо позитивних відомостей стосовно особи підозрюваного у вигляді стійких соціальних зв`язків та його неофіційного працевлаштування, не здатні спростувати висновок слідчого судді про недоцільність застосування альтернативного запобіжного заходу, у зв`язку з чим у задоволенні його клопотання про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, необхідно відмовити.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.07.2023 ОСОБА_4 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді 15.07.2023 о 17.08 годині. Відповідно до частини другої статті 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання підозрюваного ОСОБА_4 .

Строк досудового розслідування даного кримінального провадження закінчується 27 липня 2023 року, що підтверджується повідомленням про підозру від 28.02.2023, постановою про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук від 18.04.2023 та постановою про відновлення досудового розслідування від 16.07.2023.

Керуючись статтями 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 206, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 12 діб в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме з 17.08 години 15 липня 2022 року.

Заставу визначити в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - у сумі 53 680 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Ленінського районного суду міста Запоріжжя (отримувач платежу: ТУ ДСАУ в Запорізькій області, , розрахунковий рахунок - UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: Застава за ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-кс/334/1997/22 (справа № 334/3930/23), Ленінський районний суд міста Запоріжжя).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: (1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора; (3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання.

Термін дії покладених судом обов`язків, у разі внесення застави, визначити до 17.08 години 27 липня 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Ленінського районного суду міста Запоріжжя коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Ленінського районного суду міста Запоріжжя. У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Термін дії ухвали закінчується 27 липня 2023 року о 17.08 годині.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повна ухвала складена 17 липня 2023 року.

Суддя: