ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1881/23 Справа № 204/4148/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подану на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04.04.2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, до 02 червня 2023 року, включно,

встановила:

В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000636 від 04 березня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 України.

Під час підготовчого судового засідання ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04.04.2023 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 до 02 червня 2023 року, включно.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали місцевого суду та постановити своє рішення, яким в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та звільнити негайно ОСОБА_8 з під варти на ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дислокацією у АДРЕСА_1 . В обгрунтування, посилаючись на практику ЄСПЛ вказує, що зазначені у клопотанні прокурора та наведені в ухвалі суду ризики, передбачені ст.177 КПК України, є недоведеними, оскільки не доводять негативну поведінку обвинуваченого у разі його звільнення.

Апелянт посилається на те, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу не відповідає вимогам закону та не підлягає задоволенню.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України фактично ґрунтується на припущеннях прокурора та спростовується наданій суду першої інстанції службовою характеристикою обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Зазначає, що під час розгляду клопотання суд навіть не намагався встановити матеріальний стан ОСОБА_8 і на власний розсуд визначив заставу в розмірі більшому ніж просив прокурор. Зазначені дії суду роблять запобіжний захід у вигляді тримання під вартою фактично безальтернативним.

Крім того, захисник у своїй апеляційній скарзі посилається на низку рішень ЄСПЛ: "Нечипорук і Йонкало проти України", "Орловський проти України", "Мангурас проти Іспанії", "Тошев проти Болгарії".

Перевіривши матеріали апеляційної скарги та обговоривши її доводи, заслухавши думку обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та просит рішення суду першої інстанції залишити без змін, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями КПК України.

За приписами ч.3 ст.331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч.2 ст.331 КПК вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Мотивуючи своє рішення щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 до 02 червня 2023 року, включно, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.4 ст.402 КК, яке, згідно ст.12 КК, відноситься до категорії тяжких злочинів, та наявність передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Про існування цих ризиків свідчать дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема те, що він є військовослужбовцем, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину.

Окрім того, місцевий суд зазначив, що будь-який даних про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні встановлено не було.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що вказані обставини кримінального провадження свідчать про неможливість обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження.

З такими висновками місцевого суду погоджується й суд апеляційної інстанції.

Враховуючи положення статті 28 КПК, а також те, що судовий розгляд даного кримінального провадження по суті обвинувачення ще не розпочато, триває підготовчий судовий розгляд, а отже по справі ще не допитано самих обвинувачених, свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, не досліджено усіх доказів, тому суд апеляційної інстанції не вбачає надмірної тривалості тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою.

З огляду на викладене колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, який з дотриманням вимог ст.ст.197,199 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, та належним чином мотивував своє рішення щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 02 червня 2023 року, включно.

На переконання апеляційного суду вищенаведені обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою та відсутні підстави для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на викладене доводи захисника про недоведеність існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК, та відсутність підстав для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, слід визнати необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422-1 КПК, колегія суддів,-

ухвалила:

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04.04.2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, до 02 червня 2023 року, включно - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4