В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000268 від 05.04.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, громадянки України, українки, тимчасово не працюючої, не одруженої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судима,

у вчиненні нею кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці у ОСОБА_3 , виник протиправний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою особистого протиправного збагачення. З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті привласнити грошові кошти, не виконуючи взяті на себе зобов`язання, розмістивши у соціальній мережі «Facebook» графічні оголошення, шляхом обману, який виразився у повідомленні неправдивих відомостей щодо продажу плит для бронежилетів, заволоділа перерахованими на її банківську картку № НОМЕР_1 грошовими коштами, в сумі 17 000 гривень, які ОСОБА_4 самостійно перерахувала на вказану банківську картку з своєї банківської картки, шляхом пересилання грошових коштів через платіжну систему Приват24, тим самим спричинила потерпілій ОСОБА_4 збитки на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасни-ками судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченій ОСОБА_3 в присутності її захисника ОСОБА_5 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердила роз`яснення їй вказаних положень та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника.

У вказаній заяві ОСОБА_3 та її захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , у якій вона зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України; згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, заяву потерпілої ОСОБА_4 ,

суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно статті 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно статті 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка не одружена, неодноразово притягалася до кримінальної відповідальності, проте не судима у відповідності ст. 89 КК України, згідно довідки від 24.07.2023 року № 1302 ОСОБА_3 , зверталася по медичну допомогу у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради та знаходилася на стаціонарному лікуванні з 26.01.2023 по 29.01.2023 року. Діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин; має зареєстроване місце проживання.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, враховує особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність інформації , що обвинувачена являється особою з інвалідністю першої або другої групи , що вона досягла пенсійного віку та, що вона є військовослужбовцем строкової служби , суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у вигляді громадських робіт на строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального Кодексу України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 у виді громадських робіт бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять інформації , що обвинувачена являється особою з інвалідністю першої або другої групи , що вона досягла пенсійного віку та, що вона є військовослужбовцем строкової служби, а відтак не містять обмежень, передбачених ч.3 ст.56 КК України, щодо призначення такого виду покарання.

Покарання у виді штрафу суд не вбачає за можливе призначити ОСОБА_3 , з огляду на те, що остання не працює і не має дохід, який би давав можливість сплатити штраф.

Покарання у виді виправних робіт, суд не вбачає за можливе призначити ОСОБА_3 , з огляду на те, що остання офіційно не працює.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Витрати за проведення експертизи відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 - не обирати.

Речові докази по справі:

- DVD диск, який знаходиться в білому паперовому конверті після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1