Справа № 639/1321/23
Провадження № 1-кс/639/829/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 20.03.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, маючої на утриманні 2 неповнолітніх дітей, раніше судима, а саме 26.11.2021 вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнена з іспитовим строком 2 роки, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 .

У клопотанні слідчий посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучі раніше судимою 26.11.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосування ст. 75 КК України звільнена від призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення та перевиховання не стала та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинила злочин передбачений ч. 3 ст. 311 КК України.

Так, ОСОБА_4 , будучи обізнаною про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, знаючи про високу прибутковість від вчинення цих злочинів, з метою отримання прибутку від їх збуту, всупереч вимогам ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95-ВР (в редакції Закону №530-У від 28.12.2015), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №634 від 29.07.2010 «Про внесення змін до Наказу міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 року №188, маючи прямий умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом прекурсорів, а саме: незаконне придбання та зберігання прекурсору - псевдоефедрину, визначивши для себе вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом прекурсорів, як джерело доходів, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок зайняття протиправною діяльністю, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 20.03.2023 за допомогою програмного додатку - кросплатформеного месенджеру «Телеграм», зв`язалась з адміністратором інтернет магазину з продажу прекуросорів, особу якої/якого в ході проведення досудового розслідування процесуально встановити не виявилось за можливе, придбала таблетки, які містять прекурсор - псевдоефедрин у кількості 4х флаконів масою 11,4764 гр., 11,4226 гр., 11,5019 гр., 8,3668 гр., з метою подальшого виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин, без мети збуту, які було надіслано на ім`я ОСОБА_4 у вигляді 4х посилок.

Таким чином, у вказаний вище період часу ОСОБА_4 виконала усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного придбання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовину, в особливо великих розмірах, без мети збуту, повторно.

20.03.2023 близько 18 години, точний час в ході досудового розслідування встановити виявилось не можливим ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий злочинний умисел на незаконне зберігання прекурсорів, з мотивів реалізації свого злочинного задуму, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки у вигляді незаконного зберігання прекурсорів, бажаючи цього, забрала посилку у відділенні «Нової пошти № 36» м. Харкова з полімерним флаконом, у середині якого знаходились таблетки масою 11,4764 гр., переконавшись, що дані таблетки містять прекурсор - псевдоефедрин, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, тобто у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин, без мети збуту.

Далі, в цей же день, 20.03.2023, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин без мети збуту, всупереч ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999, незаконно забрала 1 посилку, в середині якої знаходився полімерний флакон, у середині якого знаходились таблетки масою 11,4764 гр., які містять в собі прекурсор - псевдоефедрин, поклавши до свого рюкзаку та почала його незаконно зберігати, носячи при собі.

Протиправні злочинні дії ОСОБА_4 , були припинені 20.03.2023 на законних підставах працівниками поліції, які під час огляду місця події, в присутності двох понятих, у період часу з 20 год. 05 хв. по 20 год. 21 хв. за адресою: м. Харків, вул. Ак. Богомольця, 2, виявили та вилучили полімерний флакон, у середині якого знаходились таблетки масою 11,4764 гр., які містять у своєму складі прекурсор - псевдоефедрин, маса псевдоефедрину (у перерахунку на масу таблеток) склала: 4,1882 гр., згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ - 19/121-23/6159-НЗПРАП від 13.04.2023, які знаходились у рюкзаці ОСОБА_4 , та який добровільно надала остання.

Після чого, 23.03.2023 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.03.2023 було здійснено тимчасовий доступ до 3х посилок на ім`я ОСОБА_4 , у середині яких виявлено та вилучено полімерні флакони із таблетками масою 11,4226 гр., 11,5019 гр., 8,3668 гр., які містять в собі прекурсор - псевдоефедрин, маса псевдоефедрину (у перерахунку на масу таблеток) склала: 4,2044 гр., 4,1990 гр., 3,9565 гр., загальна маса склала 12,3599 гр., згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ - 19/121-23/6160-НЗПРАП від 14.04.2023.

Згідно пункту 1.2 Наказу МОЗ України від 01.08.2000 № 188 про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, загальна маса псевдоефедрину 16,5418 грама відноситься до особливо великих розмірів.

Таким чином, ОСОБА_4 всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та зловживання ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» у зазначений період часу незаконно придбала та зберігала з метою їх використання для виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин в особливо великих розмірах, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

09.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України.

Підозра висунута ОСОБА_7 , 1976 р.н. підтверджується наступними доказами зібраними в ході досудового розслідування:

-протоколом огляду місця події від 20.03.2023;

-протоколом огляду електронних інформаційнихсистем від 23.03.2023;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23.03.2023;

-протоколом огляду предметів від 23.03.2023;

-протоколами допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 27.03.2023;

-висновками судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ - 19/121-23/6160-НЗПРАП від 14.04.2023 та № СЕ - 19/121-23/6159-НЗПРАП від 13.04.2023.

Вивченням особи підозрюваної встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Харкова, громадянка України, офіційно не працевлаштована, маюча на утриманні 2х неповнолітніх дітей, раніше судима: 26.11.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 311 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., який по теперішній час не сплачено, 26.11.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосування ст. 75 КК України, звільнена з іспитовим строком 2 роки, зареєстрована та фактично мешкаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється.

Зазначені ризики підтверджуються наступними фактичними даними.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України - незаконне придбання та зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах, вчинене повторно.

Так, беручи до уваги те, що у зв`язку із підозрою ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого злочину, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваної можуть виникнути передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України спроби:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_7 , є тяжким злочином та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, у підозрювана немає міцних соціальних зв`язків (незаміжня, відсутність офіційного місця роботи), що надає можливості останній почати переховуватись від органу досудового розслідування.

Також, припинення протиправної діяльності ОСОБА_7 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вчинення інших кримінальних правопорушень.

Характер та спосіб вчинення правопорушень, що характеризується, як злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, вона, враховуючи зневажливе ставлення до найвищої соціальної цінності, може вчинити й інший злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, так-як обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 повідомлено про підозру свідчать про її стійку антисоціальну спрямованість, а також те, що підозрювана неодноразово раніше судима: 26.11.2021 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 311 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., який по теперішній час не сплачено, 26.11.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосування ст. 75 КК України, звільнена з іспитовим строком 2 роки. Виходячи з вищевикладеного, підозрювана ОСОБА_7 вчинила вказане кримінальне правопорушення у період іспитового строку.

Відтак, у слідства є достатні дані вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваної ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляд у цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4- 13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, просив обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Підозрювана ОСОБА_4 просила обрати більш м`який запобіжний захід, непов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт, посилаючись на те, що вона сама виховує двох неповнолітніх дітей, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає повністю, за викликами прокурора та слідчого прибуває за першою вимогою, штраф у розмірі 850 грн за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26.11.2021 за ч. 1 ст. 311 КК України сплатила у повному обсязі.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_5 підтримав думку підзахисної та вважав необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000242 від 20.03.2023.

09.05.2023 ОСОБА_4 в рамках вказаного досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 311 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання прекурсорів в особливо великих розмірах, вчинене повторно.

Як зазначалось вище, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала в повному обсязі.

Крім того з доказів, зібраних під час досудового розслідування та наданих слідчому судді, а саме: протоколом огляду місця події від 20.03.2023; протоколом огляду електронних інформаційних систем від 23.03.2023; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23.03.2023; протоколом огляду предметів від 23.03.2023; протоколами допиту свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 27.03.2023; висновками судової експертизи дослідження матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6. «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ - 19/121-23/6160-НЗПРАП від 14.04.2023 та № СЕ - 19/121-23/6159-НЗПРАП від 13.04.2023.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Надаючи оцінку щодо доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчим суддею враховується, що ризик того, що підозрювана буде перешкоджати належному відправленню правосуддя, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), § 59);

З урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання її винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється.

Проте, надаючи оцінку ступеню вказаних ризиків, слідчий суддя враховує, що підозрювана ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває; має одне місце реєстрації та постійне місце проживання в м. Харкові; сама виховує двох неповнолітніх дітей, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає повністю, штраф у розмірі 850 грн за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 26.11.2021 за ч. 1 ст. 311 КК України сплатила у повному обсязі, від органу досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не переховувалася, до суду підозрювана з`явилась самостійно за першим викликом.

Враховуючи наведене вище, при розгляді клопотання встановлено, що зазначені доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, мають невиключний ступень їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням вищенаведених обставин, при розгляді клопотання встановлено, що доведені стороною обвинувачення ризики, передбачений п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не містять переконливого обґрунтування, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є винятковим, зможе забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків. Фактично ці ризики, на переконання слідчого судді, з урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , її процесуальної поведінки та позиції по кримінальному провадженню, мають невиключний ступінь їх здійснення, а слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні не довели обставин, які свідчать про недостатність застосування стосовно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаним ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а також з урахуванням ризиків, доведених стороною обвинувачення та їх ступеня, слідчий суддя вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризиків, встановлених під час судового розгляду.

При цьому порушення або невиконання підозрюваною ОСОБА_4 відповідних процесуальних обов`язків, відповідно до ст. 200 КПК України, може бути підставою для звернення прокурора або слідчого за погодженням з прокурором до слідчого судді/суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ст. слідчого СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

-не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали встановити у 2 (два) місяці.

Дата закінчення дії ухвали - 10 липня 2023 року.

Копію ухвали негайно направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваної для її виконання та зобов`язати негайно поставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15.05.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1