Номер провадження: 11-кп/813/1298/23
Справа № 522/9943/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі матеріали кримінального провадження №0000787 за апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000787, внесеному до ЄРДР 22.01.2013 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з вищою освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000787, внесеному до ЄРДР 22.01.2013 року, щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувальний акт не відповідає положенням п.3 ч.2 ст.291, п.2 ч.4 ст.291 КПК України, оскільки не містить сформульованого належним чином обвинувачення і яке є неконкретним. Крім того, обвинувальний акт не містить всі необхідні відомості, зокрема, щодо потерпілої особи, якій завдано шкоду, до обвинувального акта не додано цивільний позов, поданий під час досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор указує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, мотивуючи свої доводи тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам кримінального процесуального закону, в ньому зазначено час, місце та фактичні обставини кримінального правопорушення відповідають правовій кваліфікації кримінального правопорушення. Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що в свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. З огляду на це, конкретність викладення фактичних обставин у цьому кримінальному провадженні, а отже обвинувачення ОСОБА_8 не викликає сумнівів. Вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень та надав оцінку предмету доказування та правильності викладу обвинувачення щодо його суті, що є неприпустимим. Вказані фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, підлягають доказуванню саме в ходу судового розгляду.

Просить ухвалу скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

У запереченнях захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 указують на необґрунтованість апеляційної скарги прокурора, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України через неконкретність обвинувачення, що позбавляє ОСОБА_8 права на захист та позбавляє суд можливості роз`яснити йому суть обвинувачення. Також в обвинувальному акті зазначено, що інкримінований злочин обвинуваченим вчинено у співучасті з іншою особою ОСОБА_9 , що є порушенням презумпції невинуватості. Крім того, стороні захисту надано обвинувальний акт від 29.04.2022 року, в якому потерпілою визнано ОСОБА_10 , а до суду скеровано обвинувальний акт від 29.04.2022 року, в якому потерпілою визнано ОСОБА_11 ; до обвинувального акта прокурором не було додано належного реєстру матеріалів досудового розслідування; до обвинувального акта не додано цивільний позов, який був поданий під час досудового розслідування. З цих підстав сторона захисту просить ухвалу суду залишити без змін.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, позиції сторін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно зі ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст.291 КПК України, а саме:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1)підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9)дату та місце його складення та затвердження.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування.

Так, ч.1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної статті має відображатись в обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посилання на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 року №8, суди повинні вимагати від органів досудового розслідування, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом.

Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Даний принцип закріплений у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Згідно із ст.62 Конституції України та рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, у тексті п. «а» п.3 ст.6 Конвенції щодо необхідності приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (п.79 рішення у справі «Камасінскі проти Австрії» від 19 грудня 1989 року).

Зазначених вимог закону при складанні обвинувального акта ні слідчим, ні прокурором не дотримано.

У підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції встановив, що у вказаному обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 зазначені анкетні відомості потерпілої ОСОБА_11 , при цьому при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вказує, що кримінальним правопорушенням збитки було завдано потерпілій ОСОБА_10 . При цьому у формулюванні обвинувачення сторона обвинувачення зазначає як потерпілу особу та особу, якій злочином завдано шкоду, ОСОБА_10 , та що саме ОСОБА_10 подано цивільний позов до обвинуваченого.

Як підтверджено матеріалами провадження, стороні захисту надано обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 від 29.04.2022 року, в якому зазначено анкетні відомості потерпілої ОСОБА_10 , а до суду скеровано обвинувальний акт від 29.04.2022 року, в якому зазначені анкетні відомості потерпілою ОСОБА_11 , що є незрозумілим та ставить під сумнів відповідність обвинувального акта вимогам п.3 ч.2 ст.291 ПК України, як врученого стороні захисту, так і скерованого до суду, що є неприпустимим. (а.п.1-6, 32 -37)

Крім того, судом встановлено, що в обвинувальному акті стороною обвинувачення зазначено, що під час досудового розслідування потерпілою особою було подано цивільний позов, проте в порушення вимог п.2 ч.4 ст.291 КПК України його не додано до обвинувального акта, що ставить під сумнів зазначені у ньому відомості.

Як правильно зазначено судом, недоліки обвинувального акта свідчать про неконкретність обвинувачення та невідповідність його вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, тобто обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення, яке є неконкретним, оскільки містить суперечливі відомості щодо потерпілої особи, якій злочином завдано шкоду, з чим погоджується і колегія суддів.

Апеляційний суд зауважує, що зазначені недоліки обвинувального акта не можуть бути усунені судом як під час підготовчого судового засідання, так і судового розгляду, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду.

Формулювання обвинувачення визначає конкретний обсяг та межі судового розгляду, а також надає обвинуваченому можливість реалізувати своє право на захист та знати, в чому саме він обвинувачується, а суду можливість у розумні строки розглянути справу.

Отже, зазначені вище недоліки обвинувального акта є істотними, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, тому доводи прокурора про відповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону, є необґрунтованими.

Установивши зазначені вище порушення закону, суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вимогам п.3, 5 ч.2 ст.291 КПК України.

Отже, відсутні правові підстави вважати, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, вказавши прокурору на зазначені недоліки, які допущені під час складання обвинувального акта, як про це необґрунтовано вказує прокурор.

Колегія суддів зауважує, що невідповідність обвинувального акта п.3, 5 ч.2 ст.291 КПК України є безумовною підставою для повернення прокурору зазначеного процесуального документа для усунення недоліків.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги прокурора, відсутні.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси - залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000787, внесеному до ЄРДР 22.01.2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4