Справа № 308/1008/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.07.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/138/23 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Міжгір`я, Закарпатської області, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, мешканець АДРЕСА_1 , судимий 17.03.2022 вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 1 ст. 162 КК України, до покарання у виді штрафу, засуджений:

- за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробовуванням, якщо він протягом 01 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_9 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно вироку 17.12.2022 приблизно о 23 год 45 хв ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та проходячи по вул. Ференці Ракоці в м. Ужгороді, неподалік будинку № 2, де діючи умисно, тобто, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з мотивів явної неповаги до суспільства, із особливою зухвалістю пошкодив, а саме розбив лобове скло, на автомобілі марки «Toyota Highlander» 2012 року випуску, білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , чим згідно рахунку на оплату № СТО 0000045 від 16.01.2023, спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 29412 грн 20 коп.

Окрім того, дізнанням встановлено, що 15.01.2023 близько 21 год 45 хв ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку № 11 по вул. Мукачівській в м. Ужгороді, діючи з прямим умислом, з особливою зухвалістю пошкодив лобове скло на автомобілі марки «Audi А6» 2008 року випуску, чорного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , чим згідно рахунку-фактури № 001 від 16.01.2023, завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_11 на суму 10600 грн.

-2-

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_9 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого, вказує на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок від 27.01.2023 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді арешту на строк 03 (три) місяці, на підставі ст. 71, 72 КК України повністю приєднати невідбуту частині покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2022 у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке виконувати самостійно. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі на строк 01 рік та звільняючи в подальшому від його відбування на підставі ст. 75 КК України, не врахував попередній вирок від 17.03.2022, яким ОСОБА_9 засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу, який не виконано. Вважає, що судом вирішуючи питання про призначення ОСОБА_9 покарання, безпідставно не застосовано положення ст. 71 КК України, а також необгрунтовано застосовано ст. 75 КК України.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності потерпілих, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб береться до уваги те, що: вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи; клопотань чи заяв про відкладення її розгляду не подавали.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , який заперечив апеляційну скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбаченнях цією статтею.

За приписами ч. 3, 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений. У резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому

-3-

обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Разом з тим, ч. 2 ст. 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Ці вимоги закону судом першої інстанції не виконані належним чином.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 15.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049, щодо ОСОБА_9 , разом з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні та заявою обвинуваченого, складеною в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Разом з тим, суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 , у мотивувальній частині вироку не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду, не виклав формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а лише зазначив, що ОСОБА_9 обвинувачується за тими обставинами, які викладені в обвинувальному акті, та виклав фактичні обставини кримінального провадження, які встановлені досудовим розслідуванням, що фактично унеможливлює розуміння того, які обставини були встановлені саме судом за результатами розгляду кримінального провадження.

З огляду на вищезазначене, чіткість та конкретність викладення у вироку фактичних обставин скоєного ОСОБА_9 кримінального правопорушення, зокрема у зв`язку з відсутністю чіткого формулювання обвинувачення за ч.1 ст. 296 КК України, яке визнано судом доведеним, викликає обґрунтовані сумніви щодо правильності висновків суду щодо наявності в діях обвинуваченого конкретного кримінального правопорушення, а тому вирок суду першої інстанції не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону щодо форми та змісту вироку суду.

Отже, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанцій допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення та порушують принцип презумпції невинуватості.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, й враховуючи те, що судом належним чином не встановлено фактичних обставин провадження та особу обвинуваченого , керуючись ст. 9 КПК України, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені зокрема п. 2, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України, а тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

-4-

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно, всебічно та об`єктивно розглянути матеріали кримінального провадження, дати належну оцінку пред`явленим сторонами обвинувачення та захисту доказам у їх сукупності, у тому числі доводам сторони обвинувачення про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, зокрема незастосування положень ст. 71, 72 КК України та необґрунтоване звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, у випадку їх підтвердження визнати призначене ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст.296 КК України із застосуванням ст. 75 КК України необґрунтованим, і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.01.2023 щодо ОСОБА_12 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді