Справа № 163/838/23
Провадження № 1-кп/163/109/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження № 0000068 від про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та житель АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що на початку лютого 2023 року за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , будучи особою призовного віку, яка підлягає мобілізації, та не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, переслідуючи мету виїзду за межі території України, діючи умисно, через месенджер «Телеграм» шляхом листування вступив у змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою домовився про виготовлення на своє ім`я документів, які надають право безперешкодного перетину державного кордону України для виїзду за межі України, зокрема пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 від 20.06.2019 на ім`я ОСОБА_4 .

В подальшому, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, розуміючи, що вказані документи будуть підробленими, діючи за попередньою змовою в групі осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, вчинив пособництво у вчиненні злочину, а саме через месенджер «Телеграм» переслав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані та власну фотокартку для подальшого використання під час виготовлення підроблених документів.

За такого пособництва, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , використовуючи анкетні дані останнього, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки, умисно виготовила підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 від 20.06.2019, форма якого встановлена постановою правління Пенсійного фонду України № 26-1 від 03.11.2017, видане Пенсійним фондом України на ім`я ОСОБА_4 , в яку внесла недостовірні відомості про те, що він є інвалідом 2 групи через загальне захворювання, яке завірила відтиском печатки «Пенсійний фонд України», підробивши підпис керівника вказаної установи.

В подальшому, невстановлена особа передала підроблений документ ОСОБА_4 при особистій зустрічі в кінці лютого 2023 року на станції метро «Палац спорту» в м. Харків, а останній заплатив невстановленій особі грошові кошти у сумі 20 000 гривень за виготовлення вказаного підробленого документу.

В подальшому, 08.04.2023 о 03 год. 07 хв. ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин» у с. Старовойтове, вул. Прикордонників, 1 Ковельського району Волинської області, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, з метою незаконного перетину державного кордону України, як підставу для перетину надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблене пенсійне посвідчення на своє ім`я, яке не видавались та не посвідчувались, чим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в пособництві, тобто наданні засобів для вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а остаточне покарання буде призначене з випробуванням та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Передбачений ч.3 ст.358 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, ст.12 КК України віднесений до категорії нетяжких; кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, належить до кримінальних проступків.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Передбачених ч.7 ст.474 КПК України обставин, що перешкоджали б затвердженню угоди, суд не виявив.

В підготовчому засіданні прокурор, обвинувачений та його захисник вважали за необхідне затвердити угоду і погодились на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що угода відповідає приписам ст.472 КПК України, не суперечить іншим вимогам КПК України та КК України і підлягає затвердженню.

Підроблений документ як речовий доказ згідно ст.100 КПК України слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на проведення експертизи добровільно оплачені обвинуваченим до початку розгляду справи в суді.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 11 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000068, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.3 ст.358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Долю речових доказів і документів визначити в такий спосіб:

1)пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , видане 20.08.2019 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 залишити у матеріалах кримінального провадження №0000068;

2)мобільний телефон марки «SAMSUNG S8» IMEI-1: НОМЕР_4 , IMEI-2: НОМЕР_5 , з сім-карткою «Водофон Україна» НОМЕР_6 залишити у володінні ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1