Справа №760/6392/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2023 м.Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001914 від 23.02.2019,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001914 від 23.02.2019, у відношенні ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.

22.03.2023 р. на підставі ухвали суду було надано дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу до Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 для участі в розгляді клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оголошено в розшук обвинувачену, судове провадження зупинено до розшуку обвинуваченої.

30.05.2023 р. до приміщення Солом`янського районного суду міста Києва уповноваженими службовими особами Солом`янського УП ГУНП у м. Києві була доставлена приводом обвинувачена ОСОБА_4 , яку було затримано 29.05.2023 р. о 17 год. 00 хв.

30.05.2023 р. на підставі ухвали суду було відновлено судове провадження.

Від прокурора до суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтоване тим, що стороною обвинувачення встановлено, що 23.02.2019 року ОСОБА_4 , будучи раніше притягнутою до кримінальної відповідальності Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві за ч. 1 ст. 185 КК України, повторно вчинила кримінальне правопорушення, а саме ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині ТОВ «Левайс» за адресою м. Київ, вул. Гетьмана, 6, таємно намагалась викрасти з магазину товар на загальну суму без урахування ПДВ 801, 35 грн., з урахуванням ПДВ 961, 62 грн., але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, так, як ОСОБА_4 була затримана охороною магазину. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Прокурор зазначає, що під час судового провадження встановлено існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачена може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. У зв`язку із чим, прокурор просить застосувати відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначила, що має постійне місце проживання у м. Києві, а саме: до сварки з цивільним чоловіком мешкала за адресою АДРЕСА_2 , після сварки - виїхала за адресою АДРЕСА_3 . Пояснила, що хворіє та потребує терапії від ВІЛ-інфекції, у зв`язку із чим просила застосувати відносно неї більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Дослідивши клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, заслухавши позиції учасників кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом на виконання ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 було встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у вчиненні умисних дій, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто виконанні усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було нею закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Враховуючи, що суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, таким чином, з огляду на наведені у клопотанні прокурора доводи, суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Так, в ході судового розгляду клопотання прокурора знайшли своє підтвердження обставини існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у поданому клопотанні.

Зокрема, існують ризики того, що обвинувачена ОСОБА_4 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, належить до нетяжких злочинів, однак за вчинення якого обвинуваченій може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути їй призначено судом у випадку визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, обвинувачена може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, із врахуванням відсутності в обвинуваченої стійких соціальних зв`язків.

Крім того, ризики переховування обвинуваченої від суду також підтверджуються тим, що у судові засідання, призначені на 10.09.2021 р., 20.10.2021 р., 11.01.2023 р., 22.03.2023 р. не прибувала, будучи повідомленою належним чином про місце, день та час судового розгляду кримінального провадження.

На підставі ухвали суду від 20.10.2021 р., 22.03.2023 р. обвинувачена оголошувалась у розшук.

Судом враховано особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, не заміжня, офіційно не працевлаштована, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не має зареєстрованого місця проживання у м. Києві, медичних документів стосовно свого стану здоров`я обвинувачена до суду не подавала, оголошувалась судом у розшук у зв`язку із ухиленням від явки у судові засідання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, із врахуванням положень п. 5 ч. 2 ст. 183, ч. 3 ст. 183 КПК України, та враховуючи особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої на даному етапі розгляду кримінального провадження та зможе запобігти ризикам, встановленим судом та переліченим в ухвалі суду.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, із визначенням розміру застави двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 176-178, п. 1 ч. 5 ст. 182, п. 3 ч. 2 ст. 183, ст. ст. 183, 369-372, 375, 376, 380 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 29.05.2023 р. 17 год. 00 хв.

Ухвала суду діє до 27 липня 2023 року до 17 год. 00 хв. включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити суму застави у розмірі двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинувачену наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за кожним викликом,

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи,

- не відлучатись із міста Києва без дозволу прокурора або суду,

- утриматись від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні,

- здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, - визначити 60 днів з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.

З моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1