Провадження №1-кп/638/716/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника неповнолітнього ОСОБА_5 ,

захисниці- адвокатки ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження № 0001146 від 08 серпня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, студенту ДНЗ « Слобожанський регіональний центр професійної освіти», не одруженого, утриманців не має, військовозобов`язаного, інвалідності, хронічні захворювання спростовує, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

08 серпня 2021 року, близько 06 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на площі поезії, що розташована за адресою м. Харків вул. Сумська, 9, побачив раніше незнайому компанію молодих людей, які знаходилися на лавочці поруч біля вказаного місця, серед них був ОСОБА_7 . У ході спільної розмови, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході якого у неповнолітнього ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних пошкоджень ОСОБА_7 . У подальшому у ході розмови ОСОБА_7 вирішив уникнути конфлікту з ОСОБА_4 та зайшов до приміщення кафе « Кофеин» м. Харків вул. Римарська 15-а, однак ОСОБА_4 прослідував за ним. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 дістав з кишені штанів розкладний ніж, після чого підбіг до потерпілого ОСОБА_7 , та стоячи в положенні обличчям до останнього, зненацька наніс один удар ножом на отмаш, в ділянку лівої частини грудної клітини, після чого з місця скоєння правопорушення зник. Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження- різана рана у верхньому-зовнішньому квадраті лівої грудної залози з переходом на ареолу, яка в своїй течії потребувала надання медичної допомоги з накладанням хірургічних швів, яка відповідно до висновку судово- медичної експертизи № 09-1265/201 від 31 серпня 2021 року належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів ( 21 дня).

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення- проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України- умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення- проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України. Розкаявся у скоєнні злочину, та пояснив, що він дійсно проявив агресію, так як до нього підійшла дівчина та повідомила, що ОСОБА_7 чіплявся до неї, пропонував вживати спиртні напої та поїхати з ним до нього до дому. Вказані дії обурили дівчину, і вона підійшла до ОСОБА_4 , щоб той її захистив. Тож ОСОБА_4 , спочатку вдарив ОСОБА_7 по обличчю, а потім в кафе « Кофеин» завдав потерпілому удар ножом, який дістав з кишені, та наніс різану рану в лівий бік грудної клітки. Просив суворо не карати, вказав, що влаштувався на роботу, веде нормальний спосіб життя, розкаюється у скоєному.

Позов не заявлено.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що неповнолітній на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , навчається ДНЗ « Слобожанський регіональний центр професійної освіти» за фахом « кухар», працює помічником кухара за трудовими договорами, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, судимостей не має, характеризується посередньо.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив кримінальний проступок.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає розкаяння у скоєнні кримінального правопорушення, обставин які обтяжують покарання не встановлено.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази DVD-диски, зберігати з матеріалами кримінального провадження, складений ніж сріблястого кольору, відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 01 вересня 2021 року за вказаним кримінальним провадженням- знищити.

Скасувати арешт відповідно до ухвали від 20 серпня 2021 року Дзержинського районного суду міста Харкова - складений ніж сріблястого кольору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому, прокурору, законному представникові, захисниці негайно вручити копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .