У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/840/23

Номер провадження 1-кп/348/232/23

16 травня 2023 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000436 від 29.07.2014 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянина України, неодруженого, який утриманців не має, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, працюючого по тимчасових заробітках, який депутатом не обирався, раніше судимого: Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області 02.04.2009 за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 45 днів арешту, 23.10.2009 Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років обмеження волі, 06.06.2012 Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення ряду умисних злочинів, на шлях виправлення не став, правильних висновків для себе не зробив і в період не знятої та не погашеної у встановленому порядку судимості, вчинив нове кримінальне правопорушення.

12.06.2014 року ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області щодо ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд з наступними обмеженнями: заборона виходу з житлового будинку по місцю проживання з 22-00 год. до 06-00 год.; заборона перебування в місцях торгівлі і підприємствах громадського харчування, де продаються на розлив спиртні напої; заборона виїзду за межі Надвірнянського району в особистих справах без дозволу Надвірнянського РВ УМВС; заборона виїзду в особистих справах за межі району без дозволу ОВС; періодично реєструватися в райвідділі міліції, у разі виїзду з дозволу міліції в інший населений пункт та перебування там більше доби, зареєструватися в місцевому ОВС.

14 червня 2014 року ОСОБА_4 постановлено на облік в Надвірнянський РВ УМВС як особу, щодо якої встановлено адміністративний нагляд.

14 червня 2014 року ОСОБА_4 ознайомлено з ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 12.06.2014 про встановлення відносно нього адміністративного нагляду, попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та ознайомлено із правилами перебування під адміністративним наглядом, визначено дні, коли він зобов`язаний приходити до Надвірнянського РВ УМВС на реєстрацію, однак, відповідно до графіку реєстрацій ОСОБА_4 порушив ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області та 19.07.2014, 26.07.2014, 02.08.2014, 09.08.2014 та 16.08.2014 не з`явився до Надвірнянського РВ УМВС на відмітку-реєстрацію.

Окрім того, в подальшому, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою ухилення від адміністративного нагляду, всупереч вимог ухвали Миколаївського районного суду Львівської області, без дозволу керівництва Надвірнянського РВ УМВС в Івано-Франківській області самовільно покинув межі Надвірнянського району Івано-Франківської області та згідно інформації по системі «Аркан» 19.07.2014 покинув межі України.

Дії ОСОБА_4 органом дізнання кваліфіковані за ст. 395 КК України, тобто умисні дії, які виразились у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

До початку підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України за інкримінований йому кримінальний проступок, передбачений ст. 395 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності. Розуміє, що кримінальне провадження закривається за строками давності, тобто з нереабілітуючих підстав. Вину свою у вчиненні скоєного визнав.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ст. 395 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у кримінальній справі за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст.284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 8 ст. 284 КПК встановлено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує, в цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, яке в силу ст. 12 КК на час його вчинення відносилося до категорії злочинів невеликої тяжкості, а на даний час відноситься до категорії проступків, за яке передбачене покарання у виді арешту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК у редакції, чинній на час вчинення ОСОБА_4 діяння, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

Відповідно ж до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК чинної редакції, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Отже, як на момент вчинення діяння, так і на момент вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, положення ст. 49 КК України встановлюють дворічний строк притягнення до кримінальної відповідальності.

Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст.288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

Разом з тим, при вирішенні заявленого обвинуваченим клопотання, суд бере до уваги правову позицію, викладену у постанові ВП ВС від 02.02.2023 року у справі № 735/1121/20, де зазначено, що у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності чи покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України, подовженого на період ухилення (п. 59). Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення (п.60).

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду у п.47 вказаної постанови, звертає увагу на те, що на переконання Великої Палати, підхід, для якого ухилення підозрюваного, обвинуваченого від розслідування або суду безумовно виключає застосування диференційованих строків давності, є хибним і призводить до безпідставної заміни цих строків загальними, які встановлені частиною другою статті 49 КК і є значно тривалішими. Наслідком цього може бути притягнення до відповідальності та застосування заходів примусу за межами термінів, визначених відповідними кримінально-правовими нормами, що рівнозначно покаранню без закону всупереч забороні, встановленій статтею 7 Конвенції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку, диференційовані строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, на даний час, закінчилися, що є безумовною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Будь-яких даних, які би свідчили про вчинення обвинуваченим після 19.07.2014 іншого кримінального правопорушення, суду не надано.

З наведеної ч. 8 ст. 284 КПК випливає, що єдиною умовою для закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є лише згода обвинуваченого на це. У даному ж випадку обвинувачений ОСОБА_4 надав суду свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, згідно ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строку давності, та на закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з цим.

Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді арешту (на час його вчинення злочину невеликої тяжкості), у зв`язку з чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більш ніж пять років, тому, з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі імперативних положень ст. 49 КК України, суд дійшов висновку, що подане обвинуваченим клопотання ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права, є підставним, а тому підлягає до задоволення.

Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Речові докази у справі відсутні.

На підставі ст. ст. 12, 44, 49 КК України, керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 370, 371, 372, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000436 від 29.07.2014 року стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Повний текст ухвали проголошений 22.05.2023 об 11-30 год.

Суддя ОСОБА_1