Справа № 204/5515/23
Провадження № 1-кс/204/1376/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000130 від 10.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК Україна, а також за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000130 від 10.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК Україна, а також за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.Згідно з вимогами ст.ст.72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом У країн и відповідно до їхніхповноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади російської федерації (далі - РФ) та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їх державами-членами, які розцінені представниками влади і Збройних Сил РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України - в АР Крим та м.Севастополі.Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та Збройних Сил РФ вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців Збройних Сил РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів. При цьому, вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації (ГШ ЗС РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно- східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.У подальшому, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і мешканцями південно-східних регіонівУкраїни злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та Збройних Сил РФ, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів РФ здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому, шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися, як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини XX століття (ОУН, УПА) - як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.Одночасно, за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.Враховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та Збройних Сил РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту Російської Федерації (ЧФ РФ), що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ Збройних Сил РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.Також, представниками влади і Збройних Сил РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави, а саме Луганської та Донецької області.19.02.2022 керівництвом РФ в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту, в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, ст. 36 Конвенції про права дитини, Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ст. ст. 30, 30-1 Закону України «Про охорону дитинства», на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей.Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (РФ) ОСОБА_11 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п.1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України, суверенної незалежної країни.24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Київській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого законом України від 24.02.2022 № 2101 -IX, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено до 19 лютого 2023 року, тобто з 24.02.2022 по цей час на території України діє воєнний стан.

Досудовим розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно у жовтні 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), перебуваючи у м. Дніпро (точного часу та обставин досудовим розслідуванням не встановлено), будучи проросійськи налаштованою особою, підтримуючи ведення повномасштабної війни Російської Федерації проти України з метою захоплення її території та бажаючи, щоб ворог окупував територію власної країни з метою припинення існування України як держави в цілому, діючи умисно, добровільно та з власної ініціативи, в умовах воєнного стану, прийняв рішення про надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.Так ОСОБА_10 , маючи умисел на надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, а саме передачі даних про місця дислокації та пересування підрозділів та військової техніки Збройних Сил України на території Дніпропетровської області, організації територіальної оборони, результатів ракетних та авіаційних обстрілів з боку ЗС РФ, для подальшого успішного проведення збройної агресії військовослужбовцямиРосійської Федерації, результатів нанесення ракетних та авіаційних ударів, використовуючи Інтернет-месенджер «Telegram», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин встановив контакт з громадянином РФ, лідером проросійської радикальної громадськоїорганізації«русскоеосвободительноедвижениеSERB» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є резидентом офіцера ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .У свою чергу, ОСОБА_12 , який зареєстрований в Інтернет-месенджері «Telegram», на виконання завдань представника ГУ ГШ ЗС РФ ОСОБА_13 , надає відповідні завдання ОСОБА_10 стосовно пошуку та передачі даних про місця дислокації та пересування підрозділів та військової техніки Збройних Сил України на території Дніпропетровської області, підрозділів та військової техніки територіальної оборони, місця розташування ППО на території Дніпропетровської області та безпосередньо у м. Дніпро, тощо.Продовжуючи реалізацію своєї злочинної діяльності, діючи умисно, добровільно та з власної ініціативи, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, під час дії на території України воєнного стану, усвідомлюючи та достовірно розуміючи, що користувач абонентського номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 з ім`ям облікового запису « ОСОБА_14 » в Інтернет-месенджері «Telegram» є громадянином РФ, лідером проросійської радикальної громадської організації «русское освободительное движениеSERB» ОСОБА_12 у період часу з 11 год. 32 хв. по 20 год. 02 хв. 15.01.2023 ОСОБА_10 з абонентського номеру оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 в Інтернет-месенджері «Telegram» відправив два фотознімки (скріншоти) програми «GoogleMaps», на яких зображений об`єкт за координатами ( НОМЕР_3 ), а саме місце дислокації підрозділів та бойової техніки Збройних сил України.Таким чином, умисні дії ОСОБА_10 , які виразились у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 2 ст. 111 КК України.

На підставі викладеного, 19.01.2023 в рамках кримінального провадження № 0000437 від 25.11.2022 громадянину України ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. В подальшому, 20.01.2023 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

10.02.2023 прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури виділено матеріали з кримінального провадження № 0000437 від 25.11.2022 в кримінальне провадження № 0000130 від 10.02.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК Україна, а також за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому, відповідно до санкції ч. 2 ст. 111 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_10 належить на праві спільної власності, у частці1/2 (одна-друга), об`єкт нерухомості (домоволодіння), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна - 6004349. З метою забезпечення конфіскації як виду покарання щодо зазначеного вище майна підозрюваного та унеможливлення його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження, необхідно накласти арешт на зазначене майно ОСОБА_10 . Враховуючи викладене, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна і просить розглянути клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна та представника такого власника, у зв`язку із необхідністю забезпечення арешту майна.

Від слідчого надана заява, про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна та представника такого власника, у зв`язку із необхідністю забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Судом встановлено, що СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження кримінального провадження №0000130 від 10.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК Україна, а також за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. ОСОБА_10 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_10 належить на праві приватної власності, у частці1/2, об`єкт нерухомого майна (домоволодіння), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна - 6004349.

Таким чином, беручи до уваги викладене, а також те, що санкцією ч. 2 ст. 111 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацію майна, а незастосування арешту на зазначене майно може призвести до його втрати чи відчуження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання єобґрунтованими, у зв`язку з чим, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000130 від 10.02.2023 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК Україна, а також за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на частину домоволодіння (об`єкт нерухомості), розташований за адресою: АДРЕСА_1 (нова назва: АДРЕСА_1 ), реєстраційний номер майна - 6004349, яка належить на праві власності громадянину України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , шляхом заборони розпорядження та відчуження.

Зобов`язати посадових осіб Державного підприємства «Національні інформаційні системи» чи інших уповноважених осіб державних органів влади чи місцевого самоврядування внести відповідні дані щодо зміни правового статусу арештованого майна, а також надати інформацію (витяг) щодо внесення вказаних відомостей.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно направити власнику майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1