Справа № 946/595/23
Провадження № 1-кс/946/269/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , користувача майном ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 від 24.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Встановлено, що 23.01.2023 о 16.47 годині до чергової частини ВП № 1 Ізмаїльського РВП надійшло повідомлення про те, що на куті вулиць Пушкіна та Затишна міста Кілія Ізмаїльського району ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збив автомобіль та зник з місця пригоди.

За вказаним фактом, 24.01.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та розпочато досудове розслідування.

Зокрема, першочерговими діями слідчо оперативної групи став виїзд на місце дорожньо-транспортної пригоди, за результатом якого проведено огляд місця події, а саме перехрестя вул. Пушкіна, біля буд. № 22 та вул. Затишна у м. Кілія Ізмаїльського району Одеської області в ході якого на ґрунтовому покритті виявлено та зафіксовано сліди протектора шин автомобіля, який здійснив зіткнення із ОСОБА_8 .

Під час допиту потерпілої встановлено, що приблизно о 16:30 години вона переходила вулицю Пушкіна на перехресті з вулицею Затишна та помітила, як вздовж вулиці, біля будинку № 22 по вул. Пушкіна де мешкає її знайома ОСОБА_9 , задньою частиною до перехрестя з вул. Затишна припаркований автомобіль її доньки ОСОБА_10 (позашляховик сірого кольору, марку якого не знає).

Далі, автомобіль тронувся на зад та краєм бамперу вдарив ОСОБА_8 в район тазу, внаслідок чого остання впала на проїзджу частину, отримавши тілесні ушкодження, а автомобіль спочатку зупинившись, різко почав рухатись в протилежному напрямку прямо та скрився за вулицею Європейська.

Далі, 23.01.2022 о 18:10 год. у дворі будинку по вул. Ізмаїльська, 63 в м. Кілія було виявлено та оглянуто автомобіль Nissan Qashqai, 2008 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та який належить на праві власності ОСОБА_11 . Під час огляду, на задньому бампері з лівого боку автомобіля, під фарою виявлено сліди та потертості покриття бруду. Капот автомобіля на дотик був теплий. ОСОБА_5 пояснила, що нещодавно дійсно відвідувала матір по АДРЕСА_1 , але не бачила, що під час їзди здійснила наїзд на пішохода.

У зв`язку з тим, що зазначений автомобіль марки Nissan Qashqai, 2008 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 зберіг на собі сліди злочину, протоколом ОМП його було вилучено та винесено постанову про визнання його речовим доказом.

На думку слідчого, враховуючи той факт, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, необхідно зберегти речовий доказ, а саме: автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, сірого кольору державний номер НОМЕР_1 », який зберіг на собі його сліди та визнаний постановою слідчого як речовий доказ у кримінальному провадженні, і без цих складових не можливо буде в подальшому прийняти об`єктивне рішення по кримінальному провадженню, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити. Зазначив, що у протоколі зафіксовані лише потертості.

Прокурор підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити, вважаючи, що є всі підстави для накладення арешту на вказане майно. Зазначив, що для оцінки ушкоджень автомобіля необхідна експертиза, а слідчий провів лише первинний, поверхневий огляд. При цьому, водій на даній стадії вже заперечує свою причетність до злочину та є ризик знищення слідів. Також, водій на час здійснення ДТП був у стані алкогольного сп`яніння.

Користувач майном у судовому засіданні зазначив, що вважає, що розгляд клопотання потрібно перенести для залучення адвоката.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що в протоколі виявлено лише потертості, які не можуть свідчати про участь у ДТП. Так, ОСОБА_5 була у матері. Ні водій, ні мати не чули (бачили), а відчули зіткнення. Не співпадає час виїзду авто і ДТП (зв слів потерпілої). Слідчий просить залишити автомобіль на зберіганні на території майданчику тимчасового утримання в м. Арциз, проте при транспортуванні транспортного засобу з м. Кілії до м. Арциз будуть нові потертості чи вони будуть приховані брудом, що може ускладнити експертизу. Просить віддати автомобіль ОСОБА_5 , а вона, у свою чергу, буде надавати транспорт на експертизу при необхідності. Потертості вже зафіксовані. Особа, у якої вилучено майно, співпрацює з органами досудового розслідування.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст.2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Так, на думку слідчого судді, клопотання підлягає задоволенню щодо накладення арешту на автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , із забороною відчуження, володіння та користування.

На думку слідчого судді, завдання кримінального провадження можуть бути досягнуті у разі накладення арешту в частині заборони відчужувати майно, володіти та користуватися майном.

Крім того, слідчим суддею враховуються розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для інших осіб.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що з пояснень слідчого не вбачається наявність підстав для арешту транспортного засобу із забороною використання та зберігання, а також те, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про арешт майна задовольнити та накласти арешт на автомобіль марки Nissan Qashqai, 2008 року випуску, сірого кольору державний номер НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника відділення №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Nissan Qashqai», 2008 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1 , із забороною відчуження, володіння та користування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 31.01.2023р. о 16:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1