Справа № 287/770/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2023 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши в м.Олевську заяву обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 у кримінальній справи № 287/770/21 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали заяву про відвід судді ОСОБА_6 у справі №287/770/21, мотивуючи тим, що у провадженні судді ОСОБА_6 також перебуває кримінальне провадження № 0000020 від 15.01.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 191, ч.2 ст. 28, ч.І ст. 366 КК України. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є їхніми знайомими та колегами по роботі. В процесі їхнього спілкування їм стало відомо, що вказані вище кримінальні провадження, які знаходяться у провадженні судді ОСОБА_6 стосуються однієї події та одних і тих самих обставин, а пред`явлені обвинувачення у вказаних справах по суті є ідентичними. Розгляд ідентичних по суті кримінальних проваджень одним суддею може свідчити про наперед сформовану у судді позицію щодо їх, як обвинувачених у кримінальному провадженні № 0000019 від 15.01.2021 року та є недопустимим, оскільки зазначене унеможливлює винесення суддею ОСОБА_6 об`єктивного рішення у вказаній справі. Крім того, відповідно до договору про надання правових послуг їхнім захисником у вказаній справі є адвокат ОСОБА_10 , який на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України, а тому не завжди має змогу брати участь у судових засіданнях. На підтвердження того, що адвокат ОСОБА_10 був призваний у ЗСУ під час мобілізації нашим захисником неодноразово направлялися на адресу суду відповідні документи. Проте, незважаючи на це суддя ОСОБА_6 вказані документи до уваги не бере, не зупиняє провадження у справі та всіляко намагається забезпечити явку захисника до суду. При цьому, незважаючи на те, що вони повідомляли у судовому засіданні, що довіряємо лише адвокату ОСОБА_10 та хочемо щоб їхні інтереси захищав саме він суддя ОСОБА_6 неодноразово запитував чи не хочемо ми замінити захисника або залучити до участі у справі захисника з безоплатної правової допомоги. Зважаючи на викладене, у них склалося враження щодо необ`єктивності та упередженості судді ОСОБА_6 при розгляді вказаної справи, тому заявники звернувся до суду з даною заявою.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, але на адресу суду надали заяву про розгляд заяви у їх відсутність.

Представник потерпілої сторони в судове засідання не з`явився, але на адресу суду надав заяву про розгляд заяви у його відсутність.

Захисник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача Олевської об`єднаної територіальної громади в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду повідомлений належним чином.

Вивчивши й дослідивши заяву про відвід, суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 перебуває справа №287/770/21 номер провадження 1-кп/287/74/23 за обвинувальним актом у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 15.01.2021 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.

У вказаній справи судді ОСОБА_6 заявлено відвід.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Частиною 2 статті 80 КПК України закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід судді з підстав, передбачених статтею 75 КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений положеннями статті 75 КПК України. За змістом вказаної процесуальної норми у зв`язку з виникненням певних обставин слідчий суддя може бути усунутий від участі у кримінальному провадженні, оскільки таке відсторонення виключає вплив на судовий розгляд та судове рішення об`єктивних чи суб`єктивних чинників. Так статтею 75 КПК України визначено наступні підстави для застосування відводу слідчого судді: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною 3статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що здійснюючи правосуддя суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості доцільно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема, принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Хаушильд проти Данії», рішення у справі «Газета «Україна-центр» проти України»), потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Фей проти Австрії", "Ветштайн проти Швейцарії", "Пуллар проти Сполученого Королівства", "Білуха проти України", наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи та з метою недопущення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, зняття напруженості у стосунках сторін з приводу зацікавленості судді у розгляді справи, уникнення потенційної підозри певної особистої заінтересованості в результатах розгляду справи та з морально-етичних міркувань, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі задовольнити заяву обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 .

Крім того, суд бере до уваги те, що право особи на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід чи самовідвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд, оскільки не задоволення заяви може сприйматися стороною як порушення її прав.

Відповідно до частини 2 статті 82 КПК України у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Керуючись ст. ст.75,76, 80,81-82, 369-372,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 - задовольнити.

Відвести головуючого суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №1-кп/287/74/23, справа №287/770/21 по обвинуваченню по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України.

Передати справу до канцелярії Олевського районного суду Житомирської області для визначення іншого судді для розгляду справи у порядку, встановленому статтею 35 КПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1