Справа № 202/1326/23
Провадження № 1-кс/202/687/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

23 січня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000003 від 10.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого 10.01.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері.

20.01.2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000003 від 10.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 20.01.2023 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , займаючи посаду лікаря-психіатра психоневрологічного кабінету відділення амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Східного регіону, умисно вчинив тяжкий корисливий злочин у сфері службової діяльності.

Згідно наказу №259 від 28.10.2022 командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , працює на посаді лікаря-психіатра психоневрологічного кабінету відділення амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Східного регіону, та відповідно до Посадової інструкції, основними задачами лікаря кабінету поліклініки є надання спеціалізованої лікувально-профілактичної й консультативної допомоги закріпленому за військовою частиною контингенту, а також робітникам та службовцям прикріплених підприємств.

ОСОБА_5 у своїй роботі керується чинним законодавством України про охорону здоров`я, наказами та розпорядженнями міністерства оборони України, міністра охорони здоров`я, Директора Департаменту охорони здоров`я МОУ, командира військової частини НОМЕР_1 , муніципальних органів охорони здоров`я та іншими нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я.

При цьому він, достовірно знаючи, що даний медичний заклад є державною організацією, яка фінансується з державного бюджету, наданням платних послуг не займається, діючи умисно, вчинив дії, направлені на порушення права громадян на безоплатну медичну допомогу, яка гарантована ст.49 Конституції України, Законом України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 року, Постановою Кабінету Міністрів України №1138 від 17.09.1996 «Про затвердження переліку платних послуг, які надаються в державних закладах охорони здоров`я та вищих медичних закладах освіти», якою встановлений виключний перелік платних медичних послуг, а саме: 02.01.2023, діючи умисно, знаходячись в своєму робочому кабінеті, розташованому у адміністративній будівлі В ійськово-медичного клінічного центру Східного регіону (в/ч НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 пред`явив військовослужбовцю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконну вимогу щодо сплати грошової винагороди за надання позитивного висновку про придатність до подальшої служби у Десантно-штурмових військах Збройних сил України у сумі 16 000 грн., частину з яких він має віддати невстановленій в ході досудового розслідування службовій особі Військово-медичного клінічного центру Східного регіону (в/ч НОМЕР_1 ).

ОСОБА_6 вимушений був погодитися на незаконну вимогу ОСОБА_5 щодо надання останньому грошової винагороди, оскільки у випадку відмови від сплати вказаної суми грошових коштів, ОСОБА_5 надасть такий висновок, який не дозволить подальше проходження служби у ДШВ ЗСУ.

19.01.2023 год. військовослужбовець ОСОБА_6 , виконуючи незаконну вимогу ОСОБА_7 щодо надання останньому неправомірної вигоди, прибув за місцем роботи ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 де здійснює свою діяльність лікар-психіатр психоневрологічного кабінету відділення амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Східного регіону ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході зустрічі, 19.01.2023 о 14:30 год. ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 16 000,00 гривень в якості неправомірної вигоди за надання позитивного висновку про придатність до подальшої служби у Десантно-штурмових військах Збройних сил України.

Таким чином, 19.01.2023 ОСОБА_5 , займаючи посаду лікаря-психіатра психоневрологічного кабінету відділення амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Східного регіону, реалізуючи свій злочинний намір на одержання неправомірної вигоди, шляхом вимагання, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав для себе та невстановленій в ході досудового розслідування службовій особі Військово-медичного клінічного центру Східного регіону (в/ч НОМЕР_1 ) неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 16 000,00 гривень.

З метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження, зокрема з метою фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які можуть мати значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України 19.01.2023 проведений обшук, в робочому кабінеті №4 лікаря-психіатра психоневрологічного кабінету відділення амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово-медичного клінічного центру Східного регіону, за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 63 в ході якого виявлено та вилучено:

-грошові кошти в сумі 16 000 гривень , номіналом по 500 (п`ятсот) гривень у кількості 26 (двадцять шість) купюр мають наступні номери: ВА0791385, ЛЗ4799281, ЛВ0499828, УЗ4487138, ЗЗ9214329, УГ5458853, ЕД7628426, ЛВ1231938, СГ3027659, ГВ6428303, УИ2400040, ЕВ4721596, АМ2111528, ЄЖ3136729, БА7334505, ЗБ5547694, ХА8615499, ЄГ5591232, АП4334543, ВЕ2223067, АН7962033, ЄБ2762440, ХЄ5835475, ЄЖ4515056, ХБ0530387, АК8691242, купюри номіналом по 200 (двісті) гривень у кількості 15 (п`ятнадцять) купюр мають наступні номери: ХЗ1796408, ХЄ1103521, УИ3224043, ВЖ6650568, КЛ6670773, ПЕ0572998, ТД8862575, ТВ7118588, ПВ2844921, УС4060748, УТ9131764, СГ0649385, СД7079243, КД0103314, ТЗ8377376;

-журнал реєстрації обліку пацієнтів за 2023 рік лікаря-психіатра на 2 арк.;

-медична характеристика ОСОБА_6 на 1 арк.;

-медична характеристика ОСОБА_6 на 1 арк.;

-картка обстеження та медичного огляду ОСОБА_6 на 1 арк.;

-направлення на ВЛК ОСОБА_6 ;12021 на 1 арк.;

-довідка про обставини травми ОСОБА_6 на 1 арк.;

-заключення по даним психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 від 21.11.2022 на 2 арк.;

-виписка з медичної картки ОСОБА_6 на 2 арк.;

-заключення по даним психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 від 22.09.2022 на 2 арк.;

-заключення по даним психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 від 21.11.2022 на 1 арк.;

-заключення по даним психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 від 22.09.2022 на 1 арк.;

-довідка №2 про працездатність ОСОБА_6 на 1 арк.;

-заключення по даним психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 від 22.09.2022 на 1 арк.;

-службова характеристика ОСОБА_6 на 1 арк.;

-заключення по даним психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 від 13.09.2022 на 1 арк.;

-виписка з медичної картки №2684 ОСОБА_6 на 2 арк.;

-виписка з медичної картки №6651/2022 ОСОБА_6 на 1 арк.;

-виписка з медичної картки №3066/2022 ОСОБА_6 на 1 арк.;

-виписка з медичної картки №3066/2022 ОСОБА_6 на 1 арк.;

-виписка з медичної картки №3991 ОСОБА_6 на 1 арк.;

-зошит з історією хвороби ОСОБА_6 на 6 арк.;

-мобільний телефон ОСОБА_5 Samsung Galaxy imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 .

19.01.2023 вищезазначене тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000003.

Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

На даний час є достатньо підстав вважати, що вищезазначені речі являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, що були знаряддям скоєння кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або утримують інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Нормами ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу вказані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є об`єктами кримінально протиправних дій. Слідчим винесено постанову про визнання їх речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки на теперішній час у слідства є достатньо підстав вважати, що вилучене під час вказаного вище обшуку майно може бути використане у якості доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме зазначеного вище речового доказу, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, щодо запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а також для забезпечення проведення експертиз, наявні підстави у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речового доказу) виникає ризик його знищення або переховування, тощо.

З метою подальшого використання вилученого майна у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням до слідчого судді.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час досудового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, зокрема, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна передбачає собою тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчий, в обгрунтування клопотання про арешт майна, додав до клопотання постанову про визнання речовим доказом від 19.01.2023 року, відповідно до якої вищевказані речі визнано речовим доказом у цьому кримінальному проваджені.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що дані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст.171 КПК України і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на:

- предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в сумі 16 000 гривень, номіналом по 500 (п`ятсот) гривень у кількості 26 (двадцять шість) купюр мають наступні номери: ВА0791385, ЛЗ4799281, ЛВ0499828, УЗ4487138, ЗЗ9214329, УГ5458853, ЕД7628426, ЛВ1231938, СГ3027659, ГВ6428303, УИ2400040, ЕВ4721596, АМ2111528, ЄЖ3136729, БА7334505, ЗБ5547694, ХА8615499, ЄГ5591232, АП4334543, ВЕ2223067, АН7962033, ЄБ2762440, ХЄ5835475, ЄЖ4515056, ХБ0530387, АК8691242, купюри номіналом по 200 (двісті) гривень у кількості 15 (п`ятнадцять) купюр мають наступні номери: ХЗ1796408, ХЄ1103521, УИ3224043, ВЖ6650568, КЛ6670773, ПЕ0572998, ТД8862575, ТВ7118588, ПВ2844921, УС4060748, УТ9131764, СГ0649385, СД7079243, КД0103314, ТЗ8377376;

-журнал реєстрації обліку пацієнтів за 2023 рік лікаря-психіатра на 2 арк.;

-медична характеристика ОСОБА_6 на 1 арк.;

-медична характеристика ОСОБА_6 на 1 арк.;

-карка обстеження та медичного огляду ОСОБА_6 на 1 арк.;

-направлення на ВЛК ОСОБА_6 №12021 на 1 арк.;

-довідка про обставини травми ОСОБА_6 на 1 арк.;

-заключення по даним психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 від 21.11.2022 на 2 арк.;

-виписка з медичної картки ОСОБА_6 на 2 арк.;

-заключення по даним психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 від 22.09.2022 на 2 арк.;

-заключення по даним психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 від 21.11.2022 на 1 арк.;

-заключення по даним психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 від 22.09.2022 на 1 арк.;

-довідка №2 про працездатність ОСОБА_6 на 1 арк.;

-заключення по даним психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 від 22.09.2022 на 1 арк.;

-службова характеристика ОСОБА_6 на 1 арк.;

-заключення по даним психодіагностичного дослідження ОСОБА_6 від 13.09.2022 на 1 арк.;

-виписка з медичної картки №2684 ОСОБА_6 на 2 арк.;

-виписка з медичної картки №6651/2022 ОСОБА_6 на 1 арк.;

-виписка з медичної картки №3066/2022 ОСОБА_6 на 1 арк.;

-виписка з медичної картки №3066/2022 ОСОБА_6 на 1 арк.;

-виписка з медичної картки №3991 ОСОБА_6 на 1 арк.;

-зошит з історією хвороби ОСОБА_6 на 6 арк.;

мобільний телефон ОСОБА_5 Samsung Galaxy imei1: НОМЕР_2 , imei2: НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1