Справа № 206/1796/22
Провадження № 1-кп/206/38/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" лютого 2023 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілих ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за № 0000740 від 14.10.2021 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, без освіти, не працюючого, інваліда ІІІ групи, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 14 жовтня 2021 року приблизно о 14 годині 13 хвилин, керуючи технічно справним легковим автомобілем «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в світлий час доби по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини дороги по вул. Андрія Сахарова у Самарському районі м. Дніпро, з боку вул. Чебоксарської в напрямку вул. Проїзної, наближаючись до регульованого світлофором перехрестя із вул. Календарною, перед яким в той же час праворуч за напрямком його руху на зупинці громадського транспорту у нерухомому стані перебував маршрутний автобус «MERCEDES-BENZ SPRINTER».

У цей же час та у цьому місці ОСОБА_7 , проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість та не виконуючи покладені на нього як на водія обов`язки, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, за відсутності зовнішніх факторів, які б змушували його порушувати ті або інші Правила дорожнього руху, порушив їх вимоги, рухаючись на зелений сигнал світлофора зі швидкістю не менш як 60 км/год., тобто яка перевищує максимально дозволену швидкість руху на даній ділянці дороги населеного пункту м. Дніпро у 50 км/год., при цьому маючи об`єктивну можливість виявити попереду себе небезпеку для руху у виді собаки на повідку, яку вів малолітній пішохід ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які із-за лівого габариту спереду маршрутного автобуса «MERCEDES-BENZ SPRINTER» в межах перехрестя перетинали проїзну частину дороги вул. Андрія Сахарова справа наліво відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_7 , своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху, зманеврував ліворуч та приблизно о 14 годині 13 хвилин на зустрічній смузі на перехресті вул. Андрія Сахарова із вул. Календарною у Самарському районі м. Дніпро передньою частиною автомобіля «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_1 допустив на них наїзд.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітньому пішоходу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження, від яких настала його смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 о 16 годині 15 хвилин у відділенні анестезіології інтенсивної терапії КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР», за адресою: м. Дніпро, вул. Космічна, 13, від сумісної тупої травми тіла, переломів кісток скелета та ушкодження внутрішніх органів і ускладнилася шоком.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п. 12.4 та п. 12.9 б) Правил дорожнього руху знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та смертю малолітнього ОСОБА_11 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 провину визнав та пояснив, що їхав по онуків та спричинив аварію, збив дитину та собаку. Провину одразу визнав та щиро розкаюється і просив вибачення у потерпілої. Зазначив, що їхав на зелений сигнал світлофора зі швидкістю десь 50 км/год., дитину побачив вже коли він опинився на капоті. Відшкодував потерпілій шкоду в розмірі 50 000 грн.

Потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що безпосереднім свідком пригоди не була, приїхала на місце події пізніше, як і чоловік. Син був самостійним, правила дорожнього руху знав, та ділянка дороги йому була відома. На тому переході була кнопка переключання світлофора. В подальшому надала заяву про закінчення розгляду справи в її відсутності, а також у ній просила у разі встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_7 призначити йому покарання на розсуд суду з урахуванням його вини і обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання.

Потерпілий ОСОБА_12 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, а також у ній просив у разі встановлення вини обвинуваченого ОСОБА_7 призначити йому покарання на розсуд суду з урахуванням його вини і обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що є водієм маршрутного таксі №21. 14 жовтня 2021 року керуючи маршрутним транспортним засобом заїхав в заїзну кишеню для посадки і висадки пасажирів. Моменту пригоди не бачив, повернувся коли почув характерний звук тормозіння автомобіля. Коли повертав голову, бачив, що сигнал світлофору для автомобілів був зелений, відповідно для пішоходів червоний. Коли повернувся побачив автомобіль ВАЗ 21061 вже поза межами пішохідного переходу, він проїхав десь метрів 50 далі, побачив на переході хлопчика з відкритими очима, який лежав, собака біля нього і продукти розкидані.

Крім повного визнання своєї провини, провина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого діяння підтверджується письмовими матеріалами справи, речовими доказами, зокрема.

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14 жовтня 2021 року, схемою та фото-таблицею до нього (а.с.2-16 т.1);

- протоколом огляду трупа від 14.10.2021 року та фото-таблицею до нього, згідно якого у реанімаційній залі КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР було оглянуто тіло ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та описані наявні на тілі тілесні ушкодження (а.с. 19-24 т.1);

- висновком експерта №2128 від 14.10.2021 року, з якого убачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 виявлено: в лобній ділянці, праворуч, синець, на тлі якого садно. В лобній ділянці, праворуч, 9-10 саден. У проекції верхньої повіки правого ока, правої надбрівної дуги 6-7 саден. На спинці носа, у верхній та середній третині, з переходом частково на крила носа, більше праворуч, 2 садна. У проекції краю лівого носового ходу садно. У проекції кута рота ліворуч, садно. На передній та внутрішній поверхні верхньої губи, посередині, у проекції 1 зуба, праворуч та ліворуч, крововилив. На передній поверхні підборіддя, ліворуч, садно. На бічній поверхні грудної клітини, праворуч, 2 синця. На бічній поверхні грудної клітини, праворуч, у проекції середньо-пахвової лінії, 6-7 саден. На бічній поверхні тулуба, у проекції крила клубової кістки, праворуч, синець та садно. На бічній поверхні тулуба, ліворуч, 2 синця. На шиї трупа, у проекції лівого грудино- ключично-сосцеподібного м`яза садно. На зовнішній бічній поверхні правого плечового суглобу та верхньої третини правого плеча 7 саден. На задній поверхні правого променево-зап`ястного суглобу 2 садна. На тильній поверхні правої кисті, у проекції п`ястя 2 садна. На тильній поверхні лівої кисті, у проекції зап`ястя та п`ястя, близько 10 саден. На зовнішній бічній поверхні лівого кульшового суглобу 3 садна та синець. На задній поверхні лівого ліктьового суглобу садно. На зовнішній бічній поверхні, у середній третині, правого стегна, садно. На зовнішній бічній поверхні правого гомілково-стопного суглобу 2 садна. На передній та внутрішній поверхні правої гомілки, у середній третині, садно. На внутрішній бічній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу синець, на тлі якого 2 садна. На тильній поверхні лівої стопи, у проекції передплюсни та плюсни 5-6 саден. На внутрішній бічній та частково задній поверхні правої підколінної ямки садно. На внутрішній бічній поверхні правої гомілки садно. На бічній поверхні грудної клітини, праворуч, садно (посмертне). На їх внутрішній поверхні та у товщі м`яких тканин голови, в лобній ділянці, праворуч, крововилив; в тім`яних ділянках, більше праворуч, крововилив. Інфільтруючі та розшаровуючі крововиливи зі слабко вираженою лейкоцитарною реакцією при негативній реакції Перлса м`яких тканин правої тім`яної ділянки, ділянки перелому грудного відділу хребта, лівої гомілки з ділянки перелому, у товщі брижі. Крововилив на одній із поверхонь твердої мозкової оболонки спинного мозку з помірною лейкоцитарною реакцією при негативній реакції Перлса. Під м`якими оболонками півкуль головного мозку крововиливи: на зовнішній бічній поверхні правої скроневої частки; правої потиличної частки; лівої скроневої та потиличної часток; лівої лобної частки- субарахноїдальні (під м`якими мозковими оболонками півкуль головного мозку) крововиливи зі слабко вираженою лейкоцитарною реакцією при негативній реакції Перлса. Поодинокі периваскулярні та непов`язані з судинами крововиливи у речовині головного мозку. Набряк головного мозку, більш виражений у поверхневих відділах кори. Виражений набряк спинного мозку та його твердої оболонки. У проекції суглобових дисків з`єднання 2 та 3 грудного хребців, закритий перелом тіл вищезазначених грудних хребців з руйнуванням суглобових дисків між ними та послідуючим ушкодженням спинного мозку. Крововиливи під твердою та м`якими оболонками спинного мозку. Закритий безуламковий перелом верхньої гілки лівої лобкової кістки у проекції її з`єднання з лівою клубовою кісткою. У нижній третині лівої великогомілкової кістки, дистального її відділу, з поверхні та у товщі закритий безуламковий перелом з поверхні та у товщі суглобової капсули правого променево зап`ястного суглобу, на задній його поверхні, дефект (розрив) суглобової капсули заднім вивихом дистальних голівок правої ліктьової та променевої кісток. В навколонирковій клітковині, праворуч та ліворуч, крововиливи. У правій та лівій плевральних порожнинах 350 та 335 мл темно-червоної рідкої крові. Крововиливи у товщі м`яких тканин у ділянках переломів, під плеврою легень, епікардом, у зв`язковому апараті селезінки, брижі; нерівномірне забарвлення внутрішніх органів. У порожнинах серця та великих судин темно- червона рідка кров. Виявлені при судово-медичній експертизі трупа вищеописані тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі), розділенню не підлягають та у своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, згідно пункту 2.1.1 а «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України від 16 січня 1995 року); є небезпечним для життя в момент їх спричинення та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого. Враховуючи локалізацію та характеристику виявлених при судово-медичній експертизі трупа тілесних ушкоджень, дані медичної документації (медичної картки №12172 стаціонарного хворого КП «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня «ДОР) не виключається можливість утворення вищезазначених тілесних ушкоджень внаслідок ДТП: зіткнення потерпілого з легковим автомобілем , тобто контактом тіла потерпілого з передньою, задньою, бічними поверхнями автомобіля, закиданням тіла на капот чи кришку багажника автомобіля і ковзання тіла по них, з послідуючим відкиданням тіла з падінням його на шляхове покриття на грунт (а.с.33-41 т.1);

- лікарським свідоцтвом про смерть №2128 від 15.10.2021 року згідно якого смерть ОСОБА_11 настала у стаціонарі КЗ «ДОДКЛ`ДОР від травми отриманої внаслідок ДТП по вул. Ак. Сахарова (а.с.42 т.1);

- висновком експерта №СЕ-19-104-21/32786-ІТ від 23.11.2021 та фото-таблицею до нього, згідно якого на момент експертного огляду гальмівна система автомобіля ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані (а.с. 69-73 т.1);

- додатковим протоколом огляду від 22.11.2021 року місця події ДТП та фото-таблицею до нього (а.с.145-151 т.1)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 лютого 2021 року, схемою та фото-таблицею до нього, в ході якого свідок ОСОБА_13 детально розповів та на місці події показав про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 14 жовтня 2021 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 (а.с.166-174 т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27 травня 2021 року, схемою та фото-таблицею до нього, в ході якого ОСОБА_7 детально розповів та на місці події показав про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 14 жовтня 2021 року за його участю, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження та помер у лікарняному закладі (а.с.187-190 т.1);

- висновком експерта №СЕ-19/104-22/14521-ІТ від 14 червня 2022 року, з якого убачається, що дії водія ОСОБА_7 , який здійснюючи рух з дозволеною швидкістю в населеному пункті 50 ком/год. та застосовуючи своєчасне екстрене гальмування в межах займаної смуги мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, не відповідала вимогам п.п. 10.1, 12.4 та 12.9 (б) ПДР. Встановлена невідповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п.п.12.4 та 12.9 (б) ПДР з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП (а.с.198-202 т.1).

Оцінивши у сукупності досліджені у судовому засіданні докази, які є достовірними, допустимими й достатніми, переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння і добровільності його позиції, суд дійшов до висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 14 жовтня 2021 року, було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , дане кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України його віднесено до категорії тяжких злочинів, особу винного, те що він раніше не судимий, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває,є інвалідом 3 групи, хворіє на цукровий діабет, сплатив потерпілій ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, та його поведінку після вчиненого, а саме: сплату потерпілій ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., те, що він щиро попросив вибачення у потерпілих, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

В судовому засіданні було встановлено, що порушення ПДР України, допущені обвинуваченим ОСОБА_7 , знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Крім того, скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 КК України віднесено до злочинів проти безпеки руху.

Суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_7 , додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у межах строку, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, так як даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу та протиправні дії обвинуваченого призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, із спричиненням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами надасть йому можливість, в разі бажання в подальшому керувати транспортними засобами, додатково вивчити правила дорожнього руху та пройти додаткові навчання у відповідних навчальних закладах щодо покращення навиків керування.

Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_9 позову до ОСОБА_7 та ТОВ СГ «Оберіг» про стягнення з ТОВ СГ «Оберіг» моральної шкоди в розмірі 72 000 грн. та стягнення з ОСОБА_7 моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн., то суд виходив із такого.

17 січня 2023 року від представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 надійшла заява про відмову від позовних вимог щодо стягнення з ТОВ СГ «Оберіг» моральної шкоди у розмірі 72 000 грн., оскільки виплата суми страхового відшкодування була здійснена добровільно.

Тому, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.255 ЦПК України провадження по справі у цій частині вимог підлягає закриттю, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_9 від позову.

Щодо позову ОСОБА_9 заявленого до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн., то вона його підтримала та обґрунтувала тим, що внаслідок ДТП у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 за ч. 2 ст.286 КК України загинув її малолітній син ОСОБА_11 , внаслідок чого її переслідували відчуття тривоги, які переходили та переходять до сильного внутрішнього занепокоєння. Вона назавжди втратила одну з найближчих для себе людей.

Обвинувачений ОСОБА_7 позовні вимоги визнав частково, був згодний відшкодувати моральну шкоду, виходячи із принципів розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_9 , враховуючи характер та обсяг душевних страждань потерпілої з приводу раптової втрати близької людини малолітнього сина, котрий загинув від отриманих в результаті ДТП травм, що спричинило довгострокову і непоправну душевну біль і тугу від такої втрати, негативний вплив на моральний стан потерпілої, життєві зв`язки, порушення звичайного укладу її життя, через що потерпіла перебуває у пригніченому стані, та з огляду на вимоги розумності і справедливості, та сплати обвинуваченим потерпілій в рахунок відшкодування 50 000 грн., суд прийшов до висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 400 000 грн.

Також, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь експерта підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів, слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту на майно.

Таким чином, зважаючи на наведені вимоги кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про необхідність скасування накладеного ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року арешту на: транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ 21061» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Керуючись ст.ст. 368,370,374-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Дніпропетровського науково-дослідного експертного-криміналістичного центру МВС України за проведення:

- судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/104-21/32787-ІТ від 20.12.2021 року 1372,96 грн.;

- судової експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/104-21/32786-ІТ від 23.10.2021 року 1372,96 грн.;

- комплексної судової фототехнічної та судової автотехнічної експертизи №КСЕ-19/104-21/37559 від 30.12.2021 року 1372,96 грн.;

- судової експертизи дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод №СЕ-19/104-22/14521-ІТ від 14.06.2022 року 1510,24 грн.

Скасувати арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21061», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 21061, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_7 .

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 400 000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхова група «Оберіг» закрити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1