Справа № 682/2324/22
Провадження № 1-кп/682/23/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Славута обвинувальний акт в кримінальному провадженні за № 0001133 від 05.11.2022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута, Хмельницької області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на території України, у зв`язку з військовою агресією російською федерацією проти України, введено воєнний стан та Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», оголошено загальну мобілізацію. Указами Президента України №573/2022 від 12.08.2022 та №574/2022 від 12.08.2022 строк дії воєнного стану в Україні та загальну мобілізацію продовжено з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_4 будучи військовозобов`язаним, пройшовши медичний огляд та згідно довідки військово лікарської комісії будучи придатним до військової служби згідно Наказу Міністерства оборони №402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № НОМЕР_1 , перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , 21 жовтня 2022 року о 11 годині 00 хвилини власноручно засвідчив своїм підписом про отримання повістки про його виклик на 01 листопада 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину для проходження військової служби.

Однак, всупереч ст. 65 Конституції України, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», та Указу Президента України №574/2022 від 12.08.2022 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженого Законом України №2501-ІХ від 15.08.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», п. 1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, достовірно знаючи та розуміючи, що йому потрібно з`явитися 01 листопада 2022 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією, без поважних причин, умисно не з`явився за викликом та про причину неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив, ухилившись таким чином від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні під час з`ясування обставин справи вину визнав в повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що в липні місяці 2022 року він пройшов медичний огляд і був визнаний придатним до військової служби. В липні місяці він отримав повістку на відправлення у військову частину. 22.07.2022 року він з`явився за викликом до територіального центру комплектування та разом із іншими військовозобов`язаними поїхав до м. Рівне, де для відправки у військову частину відібрали 50 чоловік, а він та ще 7 осіб повернули додому і сказали чекати наступного запиту на іншу військову частину. 21 жовтня 2022 року йому вручили повістку про виклик на 01 листопада 2022 року для отримання повістки для проходження військової служби. В назначений день та час до центру комплектування він не з`явився. Усвідомлює всю свою безвідповідальність та халатність свого вчинку. На даний час він усвідомлює, що повинен йти до лав ЗСУ та боронити свою країну, тому просив суд не позбавляти його волі, оскільки він дійсно негативно ставиться до свого вчинку, зробив належні висновки, просив суд надати йому останній шанс.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив наступні обставини: він є командиром другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 та займається обліком військовозобов`язаних. ОСОБА_4 влітку 2022 року пройшов медичний огляд і за висновком військово лікарської комісії є придатним до військової служби. В липні місяці 2022 року ОСОБА_4 було відправлено для проходження військової служби. З невідомих йому причин ОСОБА_4 повернувся додому. З того часу він перебуває в запасі осіб, які не проходили військову службу і йому було повідомлено, що при першій потребі він зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . У жовтні 2022 року згідно наказу ОК « Захід» необхідно було набрати команду у складі 12 осіб, які мають вирушити на навчальні збори та проходження військової служби. ОСОБА_4 намагалися викликати за допомогою дзвінків та за місцем його проживання, але ОСОБА_4 свідомо ухилявся від отримання повістки. 21.10.2022 року ОСОБА_4 з`явився та отримав повторно бойову повістку на 01.11.2022 року для відправки в команду осіб, які не проходили військову службу. Однак на відправку у складі команди ОСОБА_4 вкотре не з`явився без вагомих причин. Протягом останнього місяця ніякого бажання проходити військову службу ОСОБА_4 не проявляв.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України підтверджується показаннями свідка та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження № 0001133 від 05.11.2022 за фактом ухилення від призову під час мобілізації громадянина ОСОБА_4 1992 року народження. Відомості до ЄРДР внесено за ст. 336 КК України.

- рапортом командира другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 , лейтенанта ОСОБА_6 , згідно із яким, під час відбору військовозобов`язаних, які пройшли військово-лікарську комісію та визнані придатними до військової служби, за результатами комісії та на виконання Указу Верховного Головнокомандувача ЗСУ № 69 від 24.02.2022 року «Про призив військовозобов`язаних на військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період», громадянин ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_4 19.07.2022 року отримав бойову повістку про необхідність з`явитися негайно при телефонному дзвінку до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. При отриманні повістки гр. ОСОБА_4 було письмово попереджено за ст. 336 КК України. Напередодні відправки військовозобов`язаному ОСОБА_4 неодноразово телефонували, намагаючись повідомити йому, щоб прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак останній на телефонні дзвінки не відповідав. 21.10.2022 року ОСОБА_4 з`явився та отримав повторно бойову повістку на 01.11.2022 року для відправки в команду осіб, які не проходили військову службу. Однак на відправку у складі команди гр. ОСОБА_4 вкотре не з`явився без вагомих причин, тобто умисно ухиляється від мобілізації.;

- копією військового квитка ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 ;

- обліковою карткою до військового квитка ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , згідно із якою останній є придатним для військової служби;

- актом про неприбуття військового від 01.11.2022, згідно із яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний прибути в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , 01.11.2022 року для відправки військовозобов`язаних до в/ч. Однак, гр. ОСОБА_4 будучи, ознайомлений про час, день і причину виклику до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, про причину неявки ОСОБА_4 не повідомив. Зазначений акт складено командиром другого взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 ;

- розпискою ОСОБА_4 від 21.10.2022 року про отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо повістки на відправку на 01.11.2022 р.;

-попередженням ОСОБА_4 повідомлено про те, що у разі неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо повістки на відправку 01.11.2022 будуть оформлені документи в правоохоронні органи для притягнення ОСОБА_4 до відповідальності, згідно зі ст. 336 Кримінального кодексу України.

-довідкою військово-лікарської комісії від 14.07.2022 № 107/983, згідно із якою ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби;

-карткою обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 , з якої слідує, що останній є придатним до військової служби;

-алфавітною карткою № 600 відносно ОСОБА_4 , згідно із якою останній є придатним до військової служби.

Суд вважає встановленими обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 даного кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, та зазначених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, конкретні обставини вчинення злочинів, характер та спосіб вчиненого, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи яка вчинила злочин та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Отже, згідно вимог ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів. Також судом враховано особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який щиро розкаявся у скоєному, раніше несудимий, має на утриманні одну малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Згідно досудової доповіді Шепетівського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

У відповідності до ст. 66 КК України- обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

З врахуванням вказаних обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 336 КК України, а саме у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком, поклавши обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1, ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання за ст. 336 КК України три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1