Справа № 703/815/23

УХВАЛА

24 лютого 2023 року м. Сміла
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
встановив:
Слідчим відділу поліції №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 подано до суду клопотання, погоджене з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Клопотання обґрунтовано тим, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який продовжено Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 строком на 90 діб, однак ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану, 19.01.2023 у період часу з 18 год. 28 хв. по 18 год. 45 хв., перебуваючи у приміщенні магазину ТМ «Аврора», що за адресою: вул. 40 років Перемоги, 6 м. Сміла Черкаської області, де здійснює свою торгівельну діяльність ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного тану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з полиць вчинив крадіжку прожектора LED, марки «NANOTEX», моделі NAN-FL206, 20 Вт, 6000К, 220 В, вартістю 299 грн 33 коп. та упаковку білого офісного паперу ТОВ «ТВГ Український папір» формату А4 на 80 аркушів, вартість якого не встановлена. Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, завдавши ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» матеріальних збитків на загальну суму 299 грн 00 коп.
З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів ОСОБА_5 22.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (краддіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Підставою для застосування запобіжного заходу за ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність ризиків, які дають достатні суду підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років та беручи до уваги те, що встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний не працює, не одружений, може змінити місце проживання; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не давали суду показань, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства можуть втратити актуальність; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, оскільки має незняту та непогашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень, вчинив новий злочин в період іспитового строку, наразі в Смілянському міськрайонного суді розглядаються 3 обвинувальних акти за підозрою останнього вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 309 КК України, вчинив новий злочин перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 03.11.2022, який цим же судом продовжено 18.01.2023, можна стверджувати, що вчинення таких злочинів є його єдиним джерелом доходу, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, надавши пояснення, аналогічні його обґрунтуванню.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вину у вчиненому правопорушенні визнав, обіцяв виправитись та не вчиняти нових злочинів.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Діючим кримінально-процесуальним законом передбачено застосування запобіжних заходів з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким спробам перешкоджання проведення досудового розслідування та судового провадження (ризики). Крім того, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри вчинення особою кримінального правопорушення (ст. 177 КПК України).
Стаття 178 КПК України зобов`язує суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, визначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів кримінального провадження оцінити в сукупності всі обставини, що можуть вплинути на прийняття цього рішення, перелік яких, крім іншого, міститься у частині 1 вказаної норми.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують таку ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора. Частина 5 вищевказаної статті передбачає, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно зі статтею 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовується виключно у випадках, передбачених частиною 2 статті 183 КПК України.
Пунктом 4 ч.1 ст.178 КПК України встановлено, що під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців.
За правовими позиціями Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Наявність обґрунтованої підозри є обов`язковим елементом застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (досудового розгляду кримінальної справи).
Зазначене свідчить про те, що на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя не може надавати оцінку «обґрунтованості підозри» в розрізі оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Враховуючи, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України класифікуються як тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання, згідно санкції ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, відтак, відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років та беручи до уваги те, що встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний не працює, не одружений, може змінити місце проживання; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, які ще не давали суду показань, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства можуть втратити актуальність; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, оскільки має незняту та непогашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень, вчинив новий злочин в період іспитового строку, наразі в Смілянському міськрайонного суді розглядаються 3 обвинувальних акти за підозрою останнього вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 309 КК України, вчинив новий злочин перебуваючи під дією запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 03.11.2022, який цим же судом продовжено 18.01.2023, можна стверджувати, що вчинення таких злочинів є його єдиним джерелом доходу, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У відповідності до п.п.61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, наслідки злочину, дані про особу підозрюваного, доведення слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для запобігання яким не достатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити ухилятися від органів досудового розслідування та суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого, свідків, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного є неможливим та лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
Крім того, обізнаність підозрюваного про суворість покарання, передбаченого санкціями статей за якими його притягують до відповідальності, не виключає можливість того, що він зможе уникати слідства та суду, що дає підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, під час судового розгляду, прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Відтак слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування, виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що для запобігання вищевказаним ризикам, враховується суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Керуючись ст.ст.177-183, 372, 376 КПК України слідчий суддя, -
постановив:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту негайно у залі суду.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття підозрюваного під варту.
Визначити розмір застави - 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо у уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, слідчого судді;
3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.
Підозрюваний ОСОБА_5 для виконання ухвали слідчого судді, підлягає направленню до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».
Копію ухвали направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити підозрюваному, слідчому та прокурору.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений о 14 годині 30 хвилин 28 лютого 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1