єдиний унікальний номер справи 531/2138/21
номер провадження 1-кп/531/44/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2022 року м.Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000254 від 21.05.2019 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ноябрськ, Тюменської області, Російської Федерації, мешканця і зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не депутата, не працюючого, раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 30.09.2021 року близько 03:30 год., перебуваючи поблизу магазину «АТБ», що розташований за адресою: м.Карлівка, вул.Успенська, 1, Полтавської області, помітив гаманець, який знаходився на землі, піднявши який виявив у ньому грошові кошти у загальній сумі 4223, 00 грн. та банківські картки: «Приват Банку» № НОМЕР_1 та «Монобанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , які є електронними платіжними документами, тобто є офіційними документами, так як за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням являються засобом доступу до банківських рахунків, відповідно до Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-12, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року №2346-3, п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 року №851-4, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 року №414, ст.200 КК України, якими таємно заволодів, не вживаючи будь-яких заходів для повернення. Викраденим розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 4223,00 грн.
За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані:
- за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
- за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому, надав пояснення, аналогічні викладеному у обвинувальному акті.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо призначення покарання покладався на розсуд суду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до проступків, особу обвинуваченого: його вік; соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога; відсутність судимості. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, активні дії підозрюваного, спрямовані на усунення заподіяної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення проступків, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій: ч.1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 1 місяць; ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, основне покарання призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць, із застосуванням ст.75 КК України - з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням, обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць;
- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.
Згідно з вимогами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1