Справа № 299/2262/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.11.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду:
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/569/22, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2022 року, задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000013, внесеному 19.01.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України,

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Фегердярмат Угорщини, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Цією ухвалою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 12.12.2022. У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на інший, більш який, відмовлено.

В ухвалі суду вказується на те, що у провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження №0000013, відомості про кримінальне правопорушення у якому 19.01.2022 внесені до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України. Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, - у носінні кастета без передбаченого законом дозволу, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, - у вимаганні, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обрано відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.01.2022. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.03.2022 дію цього запобіжного заходу продовжено до 14.05.2022. Відтак, 13.05.2022, 01.07.2022, 22.08.2022 судом постановлено ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 . Дата закінчення дії ухвали суду від 22.08.2022 20.10.2022. У клопотанні прокурор вказує на те, що із врахуванням часу, необхідного для виклику в судове засідання свідків, судовий розгляд не може бути завершений до 20.10.2022. Необхідність продовження строку тримання під вартою прокурор обґрунтовує тим, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення. Прокурор також зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Просить клопотання задовольнити у повному обсязі.

Судом встановлено, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України, які віднесено до тяжких злочинів, та які караються позбавленням волі на строк до десяти років, що є наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які у клопотанні вказує прокурор. Дослідивши доводи клопотання та наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможе запобігти вказаним ризикам. Із врахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у їх вчиненні, зокрема за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна; а також віку обвинуваченого, відсутності в нього міцних соціальних зв`язків; а також існування реальних ризиків: переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до шістдесяти днів, а саме до 12.12.2022.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , вказує на те, що ухвала суду є незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що підозра у вчиненні інкримінованих його підзахисному кримінальних правопорушень є необґрунтованою, обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід є занадто суворим. Зазначає, що жоден ризик, на який посилається прокурор у клопотанні, не підтверджений належними доказами. Вважає, що перебування його підзахисного під цілодобовим домашнім арештом із одночасним носінням засобу електронного контролю та забороною спілкуватися зі встановленими в ухвалі суду особами (свідками, потерпілою у кримінальному провадженні) унеможливило б його зустрічі з метою незаконного тиску на потерпілу, свідків та навіть якщо вважати, що ризик «переховування ОСОБА_5 від слідства та суду» є підтвердженим (з чим сторона захисту категорично не погоджується), то за вищевказаних обставин, такому може запобігти цілодобовий домашній арешт із покладенням на обвинуваченого обов`язку носити електронний засіб контролю. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання обвинуваченого, за адресою: АДРЕСА_2 з покладенням на обвинуваченого процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 та прокурора, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що: обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_7 належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день, а також клопотань про бажання обвинуваченого взяти участь у розгляді апеляційної скарги, ОСОБА_5 не подавав, у зв`язку з чим апеляційним судом не визнавалась і обов`язковість явки обвинуваченого в судове засідання; прокурор ОСОБА_7 подав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення відхиляються з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст. 331 КПК України Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

Так, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано взяв до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень (позбавлення волі на строк від 5 до 10 років із конфіскацією майна), у тому числі й те, що ОСОБА_5 є обвинуваченим і в іншому кримінальному провадженні, яке також перебуває у провадженні суду; дані про особу обвинуваченого (раніше не судимий, не працюючий, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків); відсутність обставин, які б перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та необхідність проведення судом необхідних процесуальних дій.

Тому, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про доведення прокурором наявності передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків переховування ОСОБА_5 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, незаконний вплив на потерпілого з метою зміни ним показів на його користь, вчинення іншого кримінального правопорушення, які на даний час не відпали та не зменшилися.

Наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать і про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового провадження та запобігання встановлених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стороною захисту не спростовані. При цьому, стороною захисту не надано таких доказів, зокрема й про особу обвинуваченого, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не буде ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення, і що до нього може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів також вважає, що продовження строку дії запобіжного заходу вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 з урахуванням тяжкості, характеру та конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у тому числі й запобігання настанню встановлених ризиків.

З огляду на наведене вище, доводи апеляційної скарги про те, що жоден ризик, на який посилається прокурор у клопотанні, не підтверджений належними доказами, -апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із цих підстав, як безпідставні і такі, що не спростовують наявність вищеописаних ризиків та відповідно не дають підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, апеляційний суд не бере до уваги та відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що перебування ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом із одночасним носінням засобу електронного контролю та забороною спілкуватися зі встановленими в ухвалі суду особами (свідками, потерпілою у кримінальному провадженні) унеможливило б його зустрічі з метою незаконного тиску на потерпілу, свідків, та навіть якщо вважати, що ризик «переховування ОСОБА_5 від слідства та суду» є підтвердженим (з чим сторона захисту категорично не погоджується), то за вищевказаних обставин, такому може запобігти цілодобовий домашній арешт із покладенням на обвинуваченого обов`язку носити електронний засіб контролю.

Разом із тим, колегія суддів бере до уваги і те, що доказів, які б підтверджували факт наявності в обвинуваченого таких захворювань, що виключають тримання його під вартою, у тому числі й відповідних висновків компетентних посадових осіб, у ході апеляційного розгляду не встановлено й таких стороною захисту не надано.

Крім того, колегія суддів вважає, що, ухвалюючи судове рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки один із інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 злочинів пов`язаний із застосуванням щодо потерпілого психологічного насильства та погрозою застосування фізичного.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, впливати на потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не впливають та не спростовують наявність ризиків, описаних в оскаржуваній ухвалі, не свідчать про те, що такі перестали існувати, що в свою чергу унеможливлює зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі і домашній арешт.

Тому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, немає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі стороною захисту не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувалось під час її розгляду.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000013, внесеному 19.01.2022 до ЄРДР щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 та продовжено щодо обвинуваченого строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, до 12.12.2022, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: