Справа № 183/5360/22
№ 1-кп/183/738/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000115 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Писарівка, Новопсковського району, Луганської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, розлученої, військовослужбовця військової служби за контрактом, яка проходить військову службу на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - кухар відділення тилового забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

14 березня 2022 року Указом Президента України №133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

18 квітня 2022 року Указом Президента України №259/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, 17 травня 2022 року Указом Президента України №341/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 квітня 2022 року строком на 90 діб.

Разом з тим, молодшого сержанта ОСОБА_3 , 28 липня 2021 року наказом №548-ОС начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - кухар відділення тилового забезпечення прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, молодший сержант ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язана свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованою, не допускати негідних вчинків самій та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, молодший сержант ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустила їх порушення та вчинила військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.

Так, 23 березня 2022 року молодший сержант ОСОБА_3 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішила не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та тимчасово ухилитися від військової служби.

З цією метою, 23 березня 2022 року молодший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, в умовах воєнного стану, порушила вимоги зазначеного вище законодавства та не з`явилась вчасно на службу, без поважних причин, а саме в район виконання завдання комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, молодший сержант ОСОБА_3 , діючи з метою ухилитись від військової служби, залишилась за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводила час та займалась справами, не пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби, тобто фактично ухилилась від військової служби до моменту поки не виїхала з тимчасово окупованої території України, а саме до 18 липня 2022 року та не повідомила про себе правоохоронним органам.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у пред`явленому їй обвинуваченні визнала повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного нею злочину і жодної з них вона не оспорює. Показала, що в 2021 році вона уклала контракт на проходження військової служби у зазначеному підрозділі. 06.02.2022 року вона була госпіталізована до лікарні де перебувала до 17.03.2022 року і 23.03.2022 року повинна була з`явитися на службу, але у зв`язку із перенесеною операцією її стан залишався незадовільним, вона потребувала реабілітації і фізично не могла виїхати до місця проходження служби, у зв`язку з чим залишилася вдома. В цей же час захворів її син, з яким вона протягом 10 днів перебувала в лікарні, але будь-які підтверджуючи документи в неї відсутні, оскільки на той час на території її населеного пункту вже проводилися активні бойові дії, а після окупації вона шукала можливість виїхати на територію, яка контролюється ВСУ, і змогла перетнути лінію розмежування 18.07.2022 року, одразу зателефонувавши своєму безпосередньому командиру. Запевнила суд, що бажає продовжувати військову службу та бути корисною своїй державі, у скоєному щиро кається.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення встановленою і її дії належить кваліфікувати за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує, що скоєний нею злочин відноситься до категорії тяжких, однак обставин, обтяжуючих її покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

Крім того, обвинувачена вину визнала повністю, є особою, що раніше не судима, на обліку у лікарів не перебуває (а.п.46), за місцем проходження служби характеризується позитивно (а.п.47), має на утримані малолітню дитину - ОСОБА_6 (а.п.41), є учасником бойових дій (а.п.45).

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, враховуючи щире каяття ОСОБА_3 та її активне сприяння розкриттю злочину, які визнаються обставинами, що пом`якшують її покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд, вважає можливим призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме: застосувати більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції статті Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем та продовжує службу, а тому суд вважає можливим застосувати ст.58 КК України та призначити їй покарання у виді службового обмеження з відрахуванням 20 % її грошового забезпечення в дохід держави, як було обґрунтовано запропоновано стороною обвинувачення, що буде достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винної, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст.ст.69, 58 КК України у виді 2 (двох) років службового обмеження з відрахуванням 20 % її грошового забезпечення в дохід держави.

Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1