Справа №592/881/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1203/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Сексуальне насильство
УХВАЛА
Іменем України

02 листопада 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми письмову заяву захисника ОСОБА_6 про відвід суддів Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 592/881/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 07.09.2022 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

установила:

У Сумському апеляційному суді знаходиться кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 07.09.2022 про продовження обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На початку попереднього апеляційного розгляду в судовому засіданні захисник ОСОБА_10 заявила усно відвід суддям Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 з огляду на наявність у провадженні інших обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності цих суддів при розгляді її апеляційної скарги, подавши після відкладення розгляду справи відповідну письмову заяву.

Вислухавши доводи захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які підтримали заявлений відвід суддям, доводи прокурора ОСОБА_9 про відсутність підстав для задоволення відводу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши мотиви відводу, колегія суддів вважає, що заявлений захисником відвід суддям апеляційного суду задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, а суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 1-2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно п. 81 рішення ЄСПЛ від 06.09.2005 «Салов проти України» (Salov v. Ukraine), заява № 65518/01) «неупередженість» у сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися відповідно суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу».

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів також викладені у рішеннях ЄСПЛ (зокрема, справа «Мироненко та Мартиненко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02, 10.12.2009, п. 66, 69, 70), згідно яких наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі необхідно визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді. У справі «Білуха проти України» (рішення від 09.11.2006, заява № 33949/02) ЄСПЛ констатував, що «наявність безсторонності відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49). При вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною». «Безсторонність (неупередженість) суду означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді» (справа ЄСПЛ «Хаушильд проти Данії»).

Відповідно ч. 5 ст. 80 КПК, відвід повинен бути мотивованим, так як головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти можливій упередженості судді (суддів) під час розгляду конкретної справи, запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (суддів), оскільки кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (ст. 6 Конвенції). При цьому необхідно враховувати те, що згідно п. 3 Другого показника «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Крім того, відповідно вимогам ч. 4 ст. 422-1 КПК, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_12 , будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду апеляційної скарги його захисника на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 07.09.2022 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не заявив клопотання про його участь в судовому засіданні, то колегія суддів вважає, що ця обставина не може бути підставою для відводу суддів, так як така вимога для сторін судового провадження встановлена кримінальним процесуальним законом.

Таким чином, проаналізувавши зазначені вище вимоги законодавства України, колегія суддів приходить до переконання, що наведені ОСОБА_10 підстави для відводу суддів апеляційного суду не свідчать про будь-яку упередженість чи небезсторонність колегії суддів, їх побічну чи пряму зацікавленість або ж наперед сформовану правову позицію щодо майбутніх результатів розгляду зазначеної апеляційної скарги, наявність у суддів певних, виключно суб`єктивних внутрішніх переконань щодо наведених ОСОБА_10 обставин, неможливість ухвалення суддями об`єктивного рішення у справі, сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості визначеного у порядку автоматизованого розподілу складу суду та забезпечення суддями апеляційного суду довіри до судової влади України, збереження та підвищення її авторитету, внаслідок чого вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про відвід колегії суддів.

Керуючись ст. 75, 80 КПК України,

постановила:

Відмовити захиснику ОСОБА_6 у задоволенні її заяви про відвід суддям Сумського апеляційного суду ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4