Номер провадження: 11-кп/813/1026/22
Справа № 494/1682/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 13 січня 2022 року про відмову в задоволенні подання органу пробації про звільнення від відбування покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Петрівка Березівського району Одеської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Березівського районного суду Одеської області від 13 листопада 2019 року за ч.3 ст.185; ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 (два) роки,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини, встановлені
судом першої інстанції

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 13 січня 2022 року залишено без задоволення подання начальника Березівського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , засудженого вироком Березівського районного суду Одеської області 13 листопада 2019 року за ч.3 ст.185; ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України.

Прийняте рішення суд обґрунтував тим, що на момент розгляду подання органу пробації в провадженні Березівського районного суду на стадії судового розгляду знаходяться обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000098 та № 0000311 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає покарання за правилами, передбаченими статтями 71,72 цього Кодексу.

Таким чином, ухвалене судом рішення про звільнення ОСОБА_7 від покарання за попереднім вироком позбавить суд можливості, у разі ухвалення нового обвинувального вироку, призначити остаточне покарання з дотриманням вимог ст.71 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити подання органу пробації про його звільнення від відбування покарання в зв`язку із закінченням іспитового строку.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції безпідставно залишив поза увагою правове обґрунтування наведене в поданні органу пробації.

Засуджений послався на роз`яснення Міністерства юстиції України № 52/241/43- 13 від 16.01.2018 року, які були погоджені під час робочої зустрічі представників Департаменту пробації з представниками Вищого спеціалізованого суду України та Генеральної прокуратури України, і в яких зазначено, що відповідно до ч.1 ст.78 КК України та ч.2 ст.165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Крім того після спливу визначеного судом іспитового строку у засудженого, навіть при наявності інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, уповноважений орган з питань пробації повинен надсилати до суду подання для вирішення питання про звільнення його від призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути апеляційну скаргу без його участі та задовольнити її.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

З огляду на положення вказаної норми права, апеляційний суд вважає за можливе провести судове засідання без участі засудженого ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив залишити оскаржену ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Питання про звільнення особи від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку (п.9 ч.1 ст.537 КПК України) вирішує суд, у межах територіальної підсудності якого проживає засуджений (п.3 ч.2 ст.539 КПК України).

Апеляційним судом встановлено, що вироком Березівського районного суду Одеської області від 13 листопада 2019 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 ; ч.3 ст.15 ч.2 ст.289 КК України та йому призначено покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України 5 років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі статей 75, 76, 104 КК України ОСОБА_7 був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки з покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з частинами 1 та 2 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Крім того і ч.1 ст.78 КК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Іспитовий строк 2 роки визначений ОСОБА_7 за вироком Березівського районного суду Одеської області від 13 листопада 2019 року закінчився 13 листопада 2021 року.

В суді першої інстанції під час розгляду клопотання органу пробації було встановлено, що в провадженні Березівського районного суду Одеської області перебувають обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР за №0000098 та № 0000311 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Про вказані обставини суд першої інстанції повідомив сам ОСОБА_7 та його захисник.

На теперішній час вищевказані кримінальні провадження перебувають на стадії судового розгляду та не розглянуті по суті.

Згідно із п.14) ч.1 ст.3 КПК України притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Із роз`яснень викладених в п.10) Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», убачається, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Системний аналіз Закону України про кримінальну відповідальність та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчать, що вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не ухвалення обвинувального вироку, суди мають розцінювати як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд визнає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав, передбачених ч.1 ст.78 КК України, для задоволення подання органу пробації про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного за вироком Березівського районного суду Одеської області від 13 листопада 2019 року, оскільки засуджений обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в період іспитового строку і тому, на даний час, вказана обставина унеможливлює прийняття судом рішення про звільнення такого засудженого від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, тому, що таке рішення буде передчасним без прийняття відповідним судом рішення про винуватість або невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинах.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , а оскаржену ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись, ст.78 КК України, статтями 376, 404, 405, 407, 419, 532, 537, 539 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Березівського районного суду Одеської області від 13 січня 2022 року, якою залишено без задоволення подання начальника Березівського районного сектору філії державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , засудженого вироком Березівського районного суду Одеської області 13 листопада 2019 року за ч.3 ст.185; ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3