Справа № 129/3776/21
Провадження по справі № 1-кп/129/360/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" листопада 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальне провадження № 0000403 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.СитківціНемирівського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, із повною загальною середньою освітою, незаміжньої, працює на тимчасових заробітках, раніше не судимої, - в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,-
установив:
05.12.2021 р. близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна з належного ОСОБА_5 будинку АДРЕСА_2 , яким користується ОСОБА_6 , попросила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допомогти їй забрати та здати на металобрухт майно із зазначеного будинку, запевнивши, що їй надано дозвіл на розпорядження речами із вказаного домогосподарства, на що останні дали свою згоду; на прохання ОСОБА_9 . ОСОБА_7 домовилася із ОСОБА_10 про продаж йому брухту металу, після чого ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких не повідомляла про протиправність своїх дій, прийшли до домоволодіння АДРЕСА_2 , яким користується ОСОБА_6 , через незамкнуту хвіртку зайшли на подвір`я, через незамкнені двері ОСОБА_4 незаконно проникла в приміщення будинку, з кімнати ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 винесли на подвір`я домогосподарства належні ОСОБА_6 три металеві ліжка, непрацюючу металеву газову плиту та непрацюючий металевий холодильник, що є брухтом чорного металу загальною вагою 150 кілограм, за ціною по 7,08 грн. за 1 кг., загальною вартістю 1062 грн., та зателефонували ОСОБА_10 , який прибув з метою придбання металобрухту, газову плиту було винесено ОСОБА_8 за межі домоволодіння, на проїжджу частину АДРЕСА_2 , де знаходився ОСОБА_10 , в цей час їх дії були помічені ОСОБА_12 , який зробив зауваження щодо протиправності їх дій, після чого ОСОБА_11 залишила вищевказане домоволодіння, не довівши злочин до кінця з причин, які не залежали від її волі.
Дії ОСОБА_4 кваліфікуються ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у житло.

Вину визнала повністю, щиро розкаялася, в судовому засіданні дала показання про те, що вона 05.12.2021 р. близько 11 год. 00 хв. з будинку, належного ОСОБА_5 , яким користується ОСОБА_6 , по АДРЕСА_2 , попросила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допомогти їй забрати та здати на металобрухт майно з зазначеного будинку, запевнивши, що їй надано дозвіл на розпорядження речами із вказаного домогосподарства, на що останні дали свою згоду. ОСОБА_7 на її прохання знайшла ОСОБА_10 , як покупця на металобрухт, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких не повідомляла про протиправність своїх дій, через незамкнену хвіртку зайшли на територію подвір`я, через незамкнені двері зайшли в приміщення будинку, де з однієї із кімнат винесли належні ОСОБА_6 три металеві ліжка, непрацюючу металеву газову плиту та непрацюючий металевий холодильник, о 13 год. 15 хв. ОСОБА_10 прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 з метою придбання металобрухту, ОСОБА_8 виніс ОСОБА_10 на проїжджу частину вулиці Ярова газову плиту, однак їх побачив ОСОБА_12 і зробив зауваження щодо протиправності їх дій, після чого ОСОБА_11 залишила вищевказане домоволодіння, не довівши злочин до кінця з причин, які не залежали від її волі.

З урахуванням позицій прокурора та обвинуваченої, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки обвинувачена розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності її позиції, їй роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
Також суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд визнає щире каяття та правдиві показання, відсутність судимості, повне відшкодування заподіяної злочином шкоди, з урахуванням особи обвинуваченої, яка неодружена, непрацююча, негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога; також суд враховує тяжкість скоєного злочину стосовно ст. 12 КК України.
За таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню нею нових злочинів можливо без ізоляції її від суспільства, призначивши покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку вона не скоїть нових кримінальних правопорушень та виконає обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати: вартість судової товарознавчої експертизи № 8800/21-21 від 15.12.2021 р. в розмірі 343,22 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватою в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
Відповідно до ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити, якщо протягом іспитового строку тривалістю один рік вона не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї цим вироком обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 343,22 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи № 8800/21-21 від 15.12.2021 р.
До набуття вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: три металеві ліжка в розібраному стані, непрацюючу металеву газову плиту та непрацюючий металевий холодильник залишити власнику ОСОБА_6 .

Цивільний позов не заявлявся.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду; вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: