Справа № 199/972/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2023 року м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 16.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України.

Вирішуючи питання про підсудність кримінального провадження, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акта для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Дотримання правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом».

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Частиною 1 ст. 32 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Аналіз зазначеної вимоги закону дає підстав вважати, що в разі вчинення кількох кримінальних правопорушень, критерієм для визначення територіальної підсудності кримінального провадження є їх тяжкість, а в разі однакової тяжкості - час їх вчинення.

Прокурор заперечував проти вирішення питання щодо визначення підсудності, захисник та обвинувачений не заперечували.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, тобто за однакові кримінальні правопорушення (ч. 1 ст. 12 КК України).

Так ч.1 ст.358 КК України передбачає відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Частина 4 ст.358 КК України передбачає відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України є кримінальним проступком.

Кримінальні правопорушення за ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України однаковими за тяжкістю, кримінальне провадження за приписами ч.1 ст.32 КПК України здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України складається з наступних епізодів злочинної діяльності, які згідно обвинувального акту були вчинені:

«-на початку листопада 2022 року в м. Дніпро по вул. Житомирська, 400, тобто в межах територіальної юрисдикції Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська;

«-приблизно через три тижні з дня домовленості (згідно обвинувального акту) за адресою: м.Дніпро, вул. Широка, 43Б , яка знаходиться в межах територіальної юрисдикції Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська;

«-16.12.2022 року приблизно о 10 год. 00 хв. на блок-посту № НОМЕР_1 , розташованого за межами населеного пункту АДРЕСА_2 , тобто в межах територіальної юрисдикції Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області».

Таким чином, останній за часом епізод кримінального проступку за ч.4 ст.358 КК України було вчинено в межах територіальної юрисдикції Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Крім того, при вирішенні питання про територіальну підсудність суд враховує окрему підставу, а саме, що досудове розслідування у вказаному кримінально провадженні здійснювалося дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно положень ст. 38 КПК органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон органами досудового розслідування визначає не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Такий висновок узгоджується й з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20).

Місцезнаходженням вказаної юридичної особи органу досудового розслідування є адреса: Дніпропетровська область, м.Дніпро, смт.Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 38

Таким чином, орган досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні - відділення поліції №8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області також не перебуває в межах територіальної юрисдикції Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, а знаходиться в межах територіальною юрисдикції Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 32 КПК України, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування

Згідно вимог п. 1 ч. 1, ч.2 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Таким чином, Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська позбавлений можливості розглядати вказане кримінальне провадження, оскільки такий судовий розгляд може викликати сумніви в неупередженості суддів, які його здійснюють з порушенням територіальної підсудності, а ухвалене по суті судове рішення в подальшому може бути підставою для його оскарження та скасування в апеляційній інстанції.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України слід направити до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності, у зв`язку з встановленням непідсудності відповідно до вимог ч.1 ст. 32 КПК України вказаного кримінального провадження Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 34, п. 4 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №0000239 від 16.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, - направити до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після її оголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1