Справа № 331/1941/22
Провадження №1-кп/333/524/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявлені у кримінальному провадженні № 0000175 від 22.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
На розгляді в Комунарському районному суді м. Запоріжжя, на стадії судового розгляду, перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 111-1 КК України.

12.11.2022 р. закінчується строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченої ОСОБА_6 в порядку передбаченого законодавством.

Внаслідок об`єктивних обставин суд не має можливості розглянути це кримінальне провадження до 12.11.2022 р.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 діб відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, того що обвинувачена може переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти даним ризикам.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник в судовому засіданні заперечували відносно задоволення клопотання прокурора, вважають його необґрунтованим. Захисник обвинуваченої також просила скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою посилаючись на те, що її підзахисна раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має стійкі соціальні зв`язки, має ряд захворювань, які потребують систематичного лікування, тому не має наміру переховуватися від суду, у разі скасування запобіжного заходу вона буде мешкати у рідної сестри, яка мешкає в м. Запоріжжі. Також зазначила, що в ОСОБА_6 є і інші родичі в м. Запоріжжі, в яких вона б могла мешкати.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту щодо скасування вищевказаного запобіжного заходу, у зв`язку з необґрунтованістю.

Вислухав пояснення прокурора, обвинуваченої та її захисника, дослідивши матеріли судового кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

В межах цього кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 111-1 КК України, які кваліфікуються як:

- закінчений замах на вчинення державної зради у формі переходу на бік ворога в умовах воєнного стану та надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану;

- закінчений замах на вчинення добровільного зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання, за вчинення даного злочину, у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна. Даний злочин відноситься до особливо тяжких злочинів.

Санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Інкримінований обвинуваченій ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 5 ст. 111 КК України, є тяжким злочином.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
Відповідно до положень ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Колегія суддів зауважує, що питання обґрунтованості підозри не є предметом судового розгляду під час розгляду даних заявлених сторонами обвинувачення та захисту клопотань щодо діючого відносно обвинуваченої запобіжного заходу, з огляду на стадію кримінального провадження, а саме, що наразі ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні вищевказаних інкримінованих злочинів, і по даному обвинувальному акту відносно ОСОБА_6 здійснюється вже судовий розгляд, за результатами якого буде ухвалене рішення, з вирішенням питань передбачених ст. 368 КК України.
Перевіряючи клопотання прокурора на предмет наявності наразі заявлених ним ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів з урахуванням особи обвинуваченої, яка: раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася; її місце постійного проживання знаходиться на тимчасово окупованій території - в Бердянському районі Запорізької області; є депутатом міської ради (в 2022 р. виявила намір припинити свої повноваження депутата, шляхом написання відповідної заяви, при цьому відомості щодо вирішення питання про припинення цих повноважень у встановленому законодавством, в матеріалах справи відсутні); має слабкі соціальні зв`язки (розлучена, малолітніх або неповнолітніх дітей не має, звільнена з останнього місця роботи), доходить висновку, що прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який об`єктивно існує та з часом не зменшився. Так, на переконання колегії суддів, ймовірна можливість переховування обвинуваченої ОСОБА_6 від суду підтверджується тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких вона обвинувачується, передбачають, зокрема, покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватись від суду. Посилання сторони захисту, що обвинувачена не має наміру переховуватися від суду та буде мешкати у рідної сестри в м. Запоріжжі, у разі скасування тримання під вартою, не є переконливими, враховуючи, що, як вбачається з матеріалів справи, сестра обвинуваченої - ОСОБА_8 з 24.04.2022 р. є внутрішньо переміщеною особою, і може в будь-який момент змінити своє місце проживання. Тим паче, доказів того, що ОСОБА_8 продовжує мешкати, за зазначеною стороною захисту адресою: АДРЕСА_1 , і на теперішній час, а також, що вона не заперечує, щоб обвинувачена мешкала з нею та її родиною, суду не надані. Посилання захисника обвинуваченої про наявність інших родичів обвинуваченої, які мешкають в м. Запоріжжі, належними доказами не підтверджено.
Обвинувачена має ряд хронічних захворювань, при цьому відомостей, про те, що вона не може отримати належне лікування в умовах слідчого ізолятора, чи за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, матеріалах провадження відсутні.
З урахуванням характеру висунутого обвинувачення, слабких соціальних зв`язків обвинуваченої ОСОБА_6 натериторії, яка підконтрольна органам влади України, тяжкість можливого покарання за інкриміновані обвинуваченій злочини, колегія суддів погоджується з прокурором, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, наразі не зможе запобігти існуючому ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, та не забезпечить виконання нею процесуальних обов`язків.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначений ризик зменшився або ж відпав, наразі відсутні, тому підстави для скасування запобіжного заходу щодо обвинуваченої відсутні. Належним чином підтверджені гарантії, які б переважали встановлений ризики, стороною захисту суду не надані.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.177, 331, 392-395 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», строком на 60 діб, а саме: з 09.11.2022 року по 08.01.2023 року.
Ухвала діє до 08.01.2023 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали складений 10.11.2022 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3