Справа № 756/9390/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2320/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 01 грудня 2021 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт; -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, невідбуте ОСОБА_7 покарання за вироком Оболонського районного суду міста Києва від 01.12.2021 у виді 80 годин громадських робіт, виходячи з вимог пункту «г» ч. 1 ст. 72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідають 8 годин громадських робіт, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 10 (десять) днів.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, узявши останнього під варту в залі суду негайно. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до набуття вироком законної сили.

Зараховано в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 починаючи з 28.08.2022 до 31.08.2022, а також з 02.12.2022 до дня набрання цим вироком законної сили, виходячи з того, що відповідно до ст. 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з вироку суду, 28.08.2022, приблизно о 19:00 год., у ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 23, у приміщенні магазину «Фоззі», виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна в умовах дії воєнного стану.

Реалізуючи вказаний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах дії воєнного стану, ОСОБА_7 , того ж дня, близько 19:15 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Фоззі», впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись неуважністю працівників магазину, задля власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу взяв з полиць та холодильника товар належний ТОВ «ЕКСПАНСІЯ» загальною вартістю 1815 грн. 89 коп. без урахування ПДВ, а саме: напій енергетичний Revo слабоалкогольний, у кількості 2 шт., артикул: 352390, загальною вартістю 67 грн. 34 коп. без урахування ПДВ; ковбаса Алан Ностальгія с/в в/г, у кількості 4 шт., артикул: 683188, загальною вартістю 596 грн. 68 коп. без урахування ПДВ; кепка coffee Cool feeling чорний 4221.3, у кількості 1 шт., артикул: 818243, вартістю 207 грн. 50 коп. без урахування ПДВ; свинячий ошийок без кістки, вагою 4 кг. 996 г., артикул: 32694, вартістю 807 грн. 70 коп. без урахування ПДВ; горілка Nemiroff Особлива штоф, у кількості 1 шт., артикул: 36752, вартістю 136 грн. 67 коп. без урахування ПДВ.

У подальшому, ОСОБА_7 підійшов до роздягальні, розташованої у приміщенні магазину, де поклав вказаний товар до рюкзака, який на той момент був при ньому. Після чого, останній пройшов повз лінію кас та не оплативши товар направився до виходу. Однак, ОСОБА_7 , умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна в умовах дії воєнного стану до кінця не довів, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками магазину «Фоззі».

Унаслідок учинення злочину, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_7 міг спричинити ТОВ «ЕКСПАНСІЯ» (ЄДРПОУ №32294905) майнову шкоду на загальну суму 1815 гривень 89 коп. без урахування ПДВ.

Отже, ОСОБА_7 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах дії воєнного стану, виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Не погоджуючись з вироком, обвинувачений в апеляційній скарзі просить вирок змінити, звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком або зменшити строк призначеного покарання.

В обґрунтуванні вказує, що при призначенні покарання судом першої інстанції не було враховано, що військових дій на території м. Києва від час вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення не проводилось. Також суд належним чином не врахував пом`якшуючі покарання обставини, а саме, що він вину визнав, розкаявся та допомагав слідству.

Обвинувачений ОСОБА_7 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про його участь в судовому засіданні та про відкладення судового засідання не надіслав.

Із урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також відсутності підстав для обов`язкової участі обвинуваченого в апеляційному розгляді, апеляційний суд приходить до переконання про можливість розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді,думку прокурора, який вважав вимоги апеляційної скарги необґрунтованими, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення проти власності, вчинив злочин не відбувши покарання за попереднім вироком, не працює, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом першої та апеляційної інстанції не встановлено.

Із огляду на зазначене, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства та про необхідність призначення йому покарання у межах санкції ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, із урахуванням положень ч.3 ст.68, ст.71 КК України, у виді 5 року 10 днів позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень і домірне скоєному, та призначене в межах санкції інкримінованої частини статті. Підстав для застосування положень ст. 75 КК України не встановлено.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 401, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Оболонського районного суду м. Києва від 02 грудня 2022 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим - у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді: