БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кп/356/40/23
Справа № 356/130/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2023 Березанський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області кримінальне провадження, внесене 03.04.2022 до ЄРДР за № 0000656 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Воркута, Росія, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню доньку, раніше до кримінальної відповівдальності не притягувався,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:

12.03.2022 близько 13 год. 20 хв. за адресою: Київська область, Броварський район, м. Березань, вул. Київська, неподалік домоволодіння № 110, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт на фоні раптово виниклих неприязних відносин, в результаті чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді багатоуламкового перелому правого вилично-орбітального комплексу зі зміщенням уламків, закритий перелом верхньої щелепи справа, закритий перелом лівого кута нижньої щелепи.

Згідно висновку експерта №72 від 01.11.2022 у ОСОБА_5 виявлені: розлитий синець та підшкірна гематома мяких тканин правої половини обличчя, синець повік та субконюнктивний крововилив правового ока, контузія 1 ступеня правового ока; багатоуламковий перелом правового вилично - орбітального комплексу зі зміщенням уламків, закритий перелом верхньої щелепи справа, закритий перелом лівого кута нижньої щелепи. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, по строку можуть відповідати 12.03.2022 та відносяться до категорії тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя, так як для зрощення переломів кісток обличчя необхідний термін більше 21 доби.

Вказаними умисними діями ОСОБА_4 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив вищевикладені обставини його скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення злочину, щиро розкаявся у вчиненому.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що у той день 12.03.2022 близько 13 години дня на блокпості виник словесний конфлікт через суб`єктивні особисті переконання з приводу воєнної обстановки між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , через взаємні образи, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 удар кулаком в обличчя, останній впав вдарився лицем та втратив свідомість. ОСОБА_4 стверджував, що намагався надати першу медичну допомогу потерпілому, згодом взнав, що зламав йому щелепу, розкаюється у вчиненому, просив вибачення.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, просив суворо не карати.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що шкоду йому обвинувачений ОСОБА_4 не відшкодував.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за вище встановлених обставин.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий; не працевлаштований, позицію потерпілого; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме його класифікацію за ст. 12 КК України, який є нетяжким злочином, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції частини 1 статті 122 КК України у виді обмеження волі, так як саме таке покарання, на думку суду, є гуманним і справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому, за умовами ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому з урахуванням особи обвинуваченого, який кається, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вказані обов`язки відповідно до ступеня тяжкості злочину та винної особи будуть необхідними та достатніми для його виправлення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Документи, надані стороною обвинувачення на підставі ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 532КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох ) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, та на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1