Справа № 203/4112/22
Провадження № 1-кс/0203/3294/2022
УХВАЛА
28 жовтня 2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури, ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 04 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000547 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 305, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із вищою технічною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за трудовим договором не працює, приватним підприємцем не є, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

В С Т А Н О В И В:
28 жовтня 2022 року під наглядом прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури за проведенням цього досудового розслідування Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, слідчий клопочить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до ОСОБА_4 , підозрюваного в тяжкому кримінальному правопорушенні у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також особливо тяжкого кримінального правопорушення проти громадської безпеки за ознаками ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України.

Дане клопотання за формою та змістом відповідає вимогам ст.ст. 176, 184 КПК України та обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і лише застосування до підозрюваного тримання під вартою, на думку сторони обвинувачення, відповідатиме завданням охорони прав та інтересів суспільства. Зокрема, отримавши повідомлення про підозру та усвідомлюючи невідворотність призначення відносно нього покарання у вигляді реального позбавлення волі до дванадцяти років, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як притягується до відповідальності за скоєне з ознаками тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також особливо тяжкого кримінального правопорушення проти громадської безпеки; а також продовжити вчинення злочину, в якому підозрюється, чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 , використовуючи обізнаність про наявні речі, предмети ще невилучені правоохоронними органами та знаючи інших осіб учасників злочинної організації, може знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що також свідчить про ризик можливого впливу на інших підозрюваних.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, категорично не визнавши свою причетність до інкримінованих злочинів, тому просив відмовити в задоволені клопотання та застосувати більш м`який, не пов`язаний із застосуванням тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні скаржився на незаконне затримання ОСОБА_4 , посилаючи на те, що підстави для затримання в порядку ст. 208 КПК України о 15-30 год. 27 жовтня 2022 року не було з огляду на добровільне пересування останнього з працівниками СБУ з часу початку першого обшуку о 06-30 год. цього дня, тому з підстав, передбачених ст. 206 КПК України просив визнати затримання незаконним та негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

Також захисник проти задоволення клопотання заперечував тим, що підозра є явно необґрунтованою, оскільки конкретні обставини участі у злочинній організації та інших тяжких злочинах у сфері обігу наркотичних засобів не встановлена, причетність ОСОБА_4 до інкримінованих злочинів жодними доказами не обґрунтована та не підтверджена, а ризики, заявлені прокурором за п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є надуманими і недоведеними, оскільки жодних даних, які б свідчили про спроби переховування не наведені, натомість підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, сім`ю, дитину, роботу вдома, постійне місце проживання, що спростовує наведений ризик переховування, як і не надано прокурором доказів ризику впливу та перешкоджання досудовому розслідуванню, з огляду на те, що всі докази у цьому провадженні зібрані, а осіб, перелічених у клопотанні, окрім ОСОБА_8 , ОСОБА_4 не знає, а тому, зважаючи на викладене захисник клопотав про відмову у задоволенні клопотання слідчого із застосуванням запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту, або застави.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, а також оригінали матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 276 КПК України обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також особливо тяжкого кримінального правопорушення проти громадської безпеки за ознаками ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

27 жовтня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин, він добровільно, умисно з корисливих мотивів увійшов до складу створеної ОСОБА_8 у жовтні 2020 року на території м. Дніпро злочинної організації, до складу якої, окрім них, увійшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, яка діяла склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам групи, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як керівникам та організаторам злочинної організації, свідомо виконуючи їх вказівки, що органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 255 КК України. Окрім цього, будучи учасником вказаної злочинної організації, 04 серпня 2022 року о 15:57 год. ОСОБА_4 , здійснив пособництво у незаконному збуті психотропної речовини «метамфетамін», що стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як видно з клопотання та матеріалів кримінального провадження, сторона обвинувачення обґрунтовує підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також особливо тяжкого кримінального правопорушення проти громадської безпеки фактичними даними повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень УСБУ в Дніпропетровській області від 29.07.2020, протоколів огляду, протоколів допиту свідка ОСОБА_15 , протоколів огляду місця, протоколів про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 09.08.2022,27.05.2022, 04.08.2022, висновків експертів № СЕ-19/104-22/1736-НЗРПАП від 22.08.2022, № СЕ-19/104-22/25182-НЗРПАП від 29.08.2022, № СЕ-19/117-22/738-НЗРПАП від 03.03.2022, № СЕ-19/104-22/29367-НЗРПАП від 03.10.2022, які в сукупності з протоколами за результатами проведення НСРД візуального спостереження за особою; аудіо-, відео контролю особи; зняття інформації з електронних комунікаційних мереж в тому числі щодо ОСОБА_4 ; негласного отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження із особистої валізи; візуального спостереження за особою ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами у сукупності викривають роль ОСОБА_4 у поставлених йому за вину злочинах.

Прокурором наведені достатні докази для наступного сумлінного підтвердження фактів та добутої інформації, які переконують у предметі кримінального розслідування, необхідного для підтвердження або розвіювання підозри у можливому вчиненні особою правопорушення відомого ступеня тяжкості, внаслідок чого за практикою тлумачення "обґрунтованої підозри" Європейським судом з прав людини, mutatis mutandis, у §§ 92-93 рішення від 07.06.2018 у справі «Рашад Хасанов та інші проти Азербайджану» (Заява № 48653/13) належить визнати доказаним її існування відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України для застосування заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, включаючи запобіжного заходу з підстав відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, що вимагає оцінити ризики вчинення підозрюваним спроб перешкоджання кримінальному провадженню та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності.

Поставлена під сумнів вагомість доказів викриття ОСОБА_4 на початковому етапі розслідування у поєднанні із спірною попередньою правовою кваліфікацією скоєного заохочує сторону захисту до обстоювання своєї правової позиції, щонайменше з іншими менш тяжкими наслідками кримінально-правового характеру, проте слідчий суддя, констатуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , не вправі до висунення обвинувачення наперед розв`язувати питання за п.п. 1-3 ч. 1 ст. 368 КПК України, а обстоювана стороною захисту позиція невинуватості підозрюваного в інкримінованих злочинах підлягає ретельній перевірці, після чого прокурор вправі буде змінити обсяг підозри або прийняти інше рішення, передбачене ст. 283 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.ч.6, 7 ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлені волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а наявність на утриманні малолітнього сина за відсутності роботи та законних джерел доходів, не є тими виключними запобіжниками, які б перешкодили переховуванню від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик за п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується виявленням за результатами проведення обшуків не всіх речей, предметів, засобів, речовин тощо, які використовувались злочинною організацією, тоді як не всі учасники злочинної організації затримані, а підозрюваному може бути відоме місце знаходження предметів і речей, які мають істотне доказове значення у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі останній може їх знищити чи сховати.

Так само слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України оскільки підорюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема, знаходячись на свободі, будучи обізнаним у доказах, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, а також ще не віднайдені органом досудового розслідування, своїми порадами та вказівками може допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто, ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, що, як наслідок, потягне за собою можливість отримання підозрюваним ОСОБА_4 більш м`якого покарання.

Доведеними є й ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що підтверджується отриманою в ході проведення НСРД інформації про отримання заробітку виключно від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін», що дає підстави вважати, що останній існує за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, внаслідок скоєння злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення.

Доводи захисника про наявність у підозрюваного офіційного джерела доходів від приватних замовлень на купівлю-продав автомобілів слідчий суддя до уваги не приймає, оскільки доказів здійснення такої діяльності на законних підставах і розмірів таких доходів не надано.

Розв`язуючи скаргу захисника на незаконне затримання в порядку ст. 208 КПК України з підстав, передбачених ст. 206 КПК України, слідчий суддя відзначає, що відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України « Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції » ( Letellier v France ), 12369 / 86, 26 червня 1991 року).

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бєкчиєв проти Молдови; Мангурас проти Іспанії).

Так, за даними протоколу затримання від 27 жовтня 2022 року, ОСОБА_4 затримано о 15 год. 40 хв. 27 жовтня 2022 року на підставі п.4 ч.1 ст. 208 КПК України, тобто у зв`язку з тим, що є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України, про підозру в чому і було повідомлено ОСОБА_4 27 жовтня 2022 року.

Разом з тим, з огляду на те, що обшуки у ОСОБА_4 почали проводити за даними протоколів обшуків з 06-30 год., належить дійти висновку відповідно до ст.209 КПК України, що саме з цього часу останній позбавлений був можливості пересуватися на власний розсуд і за своєю волею, перебуваючи під постійним супроводом працівників правоохоронного органу, що свідчить про фактичне затримання з цього часу, а не з часу складення протоколу затримання після завершення останнього обшуку, тому в задоволенні скарги адвоката належить відмовити, а час фактичного затримання слід обчислювати з 06-30 год. 27 жовтня 2022 року.

Таким чином, оцінивши в судовому засіданні в сукупності обставини за ст. 178 КПК України з урахуванням тяжкості повідомленої підозри, яка допускає застосування тримання під вартою згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, для забезпечення належної поведінки підозрюваного відповідно до ст. 177 цього Кодексу з метою запобігання наявним процесуальним ризикам втечі, знищення, спотворення доказів, впливу на інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого злочину, слідчому судді належить постановити цю ухвалу про застосування тримання під вартою строком на 60 днів в межах строків досудового розслідування з моменту фактичного затримання, тобто з 06 год. 30 хв. 27 жовтня 2022 року до 06 год. 30 хв. 26 грудня 2022 року, оскільки інший більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, і вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення відсутні.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Разом з тим, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також особливо тяжкого злочину проти громадської безпеки, враховуючи фактичні обставини вчинення інкримінованого злочину, враховуючи ту обставину, що наразі затримано не всіх фігурантів зазначеного кримінального провадження, а перебуваючи на свободі ОСОБА_4 , який обізнаний про докази, які на теперішній час наявні в матеріалах кримінального провадження, своїми порадами та вказівками може допомогти особам, яких органами досудового розслідування ще не встановлено та до кримінальної відповідальності не притягнуто, ухилитися від притягнення до кримінальної відповідальності, слідчий суддя під час постановлення цієї ухвали не вбачає підстав для визначення розміру застави підозрюваного для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199, 206 КПК України , слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_16 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 04 серпня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000547 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 255, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 305, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 26 грудня 2022 року, в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 Управління державної пенітенціарної служби у Дніпровській області, без визначення розміру застави.
Визначити строк дії ухвали до 06 год. 30 хв. 26 грудня 2022 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1