ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/9919/16-к Номер провадження 11-кп/814/467/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000690, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексіївка, Первомайського району, Харківської області, громадянина України, освіта середня, вдовця, пенсіонера МВС України, опікуна інваліда дитинства ОСОБА_10 , 1984 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_11 на відшкодування матеріальної шкоди 15 534 грн. 20 коп. та на відшкодування моральної шкоди 25 000 грн.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 до ОСОБА_9 відмовлено.

Вирішено долю речових доказів та порядок стягнення процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_9 22.06.2016. близько 22 години 10 хвилини, керував технічно справним автомобілем "ІЖ 412 ІЕ-028", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по пр. Тракторобудівників м. Харкова зі сторони вул. Героїв Праці в напрямку вул. Валентинівської зі швидкістю 70 км/год.

Під час руху по вказаній вулиці, в районі будинку № 87, ОСОБА_9 грубо порушив вимог п.п.12.1 та 18.1. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, шо мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

18.1. «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_12 , яка перетинала проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переході, зліва направо по ходу його руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 796 А/16 від 22.07.2016, потерпілій ОСОБА_12 спричинено тілесне ушкодження середнього ступені тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого поперечного перелому середньо третини правого стегна зі зміщенням.

Порушення п.п. 12.1 та 18.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_9 , які згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи № 624/16 від 25.07.2016, знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, що виразилися в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «ІЖ 412 ІЕ-028» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому рухалась пішохід ОСОБА_12 , яку він міг об`єктивно виявити, не дав їй дорогу та скоїв на неї наїзд, що спричинило вищевказані наслідки.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 - захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком один рік. У задоволенні відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити, у зв`язку з недоведеністю моральної шкоди та непідтвердженим розміром матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу і на лікування.

При цьому посилається, що призначаючи покарання ОСОБА_9 у вигляді штрафу, місцевий суд не врахував, що покарання у вигляді штрафу не може бути застосовано до обвинуваченого, з огляду на те, що обвинувачений є опікуном інваліда з дитинства 1-ї групи, є пенсіонером МВС України та ніде не працює.

Крім того вказує, що задовольняючи цивільний позов потерпілої судом першої інстанції не досліджено факту сплати потерпілій грошових компенсацій, що підтверджується відповідними документами, не досліджено питання стягнення компенсації потерпілій особі страховою компанією, натомість увесь тягар стягнення компенсації покладений на особу обвинуваченого ОСОБА_9 та не було здійснено перевірку сум, витрачених потерпілою особу на лікування, спричинених дорожньо-транспортною пригодою тілесних ушкоджень.

Позиції учасників судового провадження.

До суду апеляційної інстанції обвинувачений та його захисник не з`явилися. ОСОБА_9 звернувся із письмовою заявою, в якій просить застосувати до нього положення ст. 49 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Прокурор висловив думку про доцільність задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки на час апеляційного перегляду вироку суду закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_9 . Представник потерпілої при вирішення клопотання обвинуваченого поклався на розсуд суду.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, 09.01.2023 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, невідкладно розглянути таке клопотання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що інкриміноване ОСОБА_9 кримінальне правопорушення вчинено 22.06.2016. Органом досудового розслідування та судом першої інстанції його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), передбачає покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

У відповідності до положень ст. 12 КК України в редакції, чинній на час розгляду клопотання, вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Колегія суддів вважає, що оскільки з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального проступку минуло понад 5 років, останній протягом цього періоду перебував у розшуку в період з 03.05.2019 по 25.07.2019, вперше притягається до кримінальної відповідальності - він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду з клопотанням та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього.

Колегією суддів також встановлено, що у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_11 заявлявся цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_9 , який слід залишити без розгляду з огляду на таке.

Так, закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (постанова колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 10.08.2021 у справі № 161/694/20).

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 12 квітня 2021 року щодо ОСОБА_9 скасувати.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 ( ОСОБА_12 ) залишити без розгляду.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000690, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4