КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2893/2022 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
захисника ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 28 червня 2022 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000034, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 червня 2022 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 повернуто прокурору.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що обвинувальний акт містить лише анкетні дані потерпілого ОСОБА_14 , будь-яких даних щодо ОСОБА_15 та розміру спричиненої йому кримінальними правопорушення шкоди в обвинувальному акті в порушення п.п. 3, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України не зазначено, що свідчить про наявність в обвинувальному акті суперечностей, які неможливо буде усунути під час судового розгляду кримінального провадження; обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні за ч.1,2 ст. 204 КК України є неконкретним щодо кожного з обвинувачених в частині часу, дати, способу незаконного виготовлення пального та конкретної ролі кожного з них; також в обвинувальному акті не зазначено редакції ст. 204 КК України, за якою прокурор формулює обвинувачення у своєму обвинувальному акті від 01.07.2020 року (попередня редакція ст. 204 КК України в законі № 1019-VIII від 18.02.2016 року, діяла до 01.01.2019 року). На даний часє чинною редакція ст .204 КК України, яка прийнята Законом України №2628-VІІІ від 23.11.2018 року,вступила в дію 01.01.2019 року і відповідно до якої змінено як диспозиції, так і санкції всіх частин даної статті та значно посилена відповідальність. Прокурор вказує на нібито злочинну діяльність обвинувачених з січня 2018 року, коли діяла попередня редакція ст. 204 КК України, яка в подальшому була змінена, проте за відсутності в тексті посилання на редакцію статті закону, відповідно до якого особа притягується до відповідальності, призведе до порушення права на захист у розумінні ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Не погоджуючись із даною ухвалою прокурор подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 28 червня 2022 року, призначення нового розгляду в суді першої інстанції, посилаючись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України; суд, не дослідивши обставини щодо статусу ОСОБА_15 у кримінальному провадженні, передчасно зробив висновки щодо його статусу; в рішенні суду не зазначено, які саме недоліки необхідно усунути та в якій спосіб; під час досудового розслідування встановити місцезнаходження підозрюваного особа1 не представлялось можливим та кримінальне провадження щодо нього виділено в окреме провадження.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу, обвинувачених та захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 4ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого судового засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

При цьому посилання прокурора в апеляційній скарзі на недотримання процедури проведення підготовчого судового засідання є неспроможними, підстав вважати, що судом були порушені вимоги ст. 53 КПК України та права обвинуваченого на захист за результатами апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду, є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Наведені норми права вказують на вичерпність переліку вимог, порушення яких тягне повернення обвинувального акта за результатами підготовчого судового засідання.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акта та доданими до нього матеріалами, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що вінвідповідає вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону.
Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 вимогам ст. 291 КПК України не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, під час судового розгляду кримінального провадження прокурор вправі скористатися своїми процесуальними можливостями, визначеними параграфом 2 глави 28 КПК України.
За таких обставин, посилання суду щодо можливого порушення права на захист обвинувачених внаслідок того, що прокурор не вказав редакцію статті, за якою пред`явлено обвинувачення, не може бути самостійною підставою для поверненняпрокурору обвинувального акта, який уцілому за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Також заслуговують на увагу доводи прокурора щодо не зазначення конкретних даних «особи 1» з огляду на виділення матеріалів щодо нього в окреме провадження.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність у суду першої інстанції достатніх підстав, передбачених КПК України, для повернення обвинувального акта прокурору є обґрунтованими, а відтак рішення суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст.405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
УхвалуДніпровського районного суду міста Києва від 28 червня 2022 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000034, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ______________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4