Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

14 грудня 2022 року

Подільський районний суд міста Києва в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглядаючи у судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003133 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Подільського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачуються в тому, що в невстановлений час, в невстановленому місці, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, переслідуючи ціль, спрямовану на створення і утримання місця розпусти та звідництво, з метою наживи, подала оголошення до газети з приводу високооплачуваної роботи для жінок, розмістивши у цьому оголошенні контактний номер телефону для зв`язку.

Жінки, в ході пошуку роботи, телефонували на зазначений номер телефону та в подальшому влаштовувались для роботи в якості масажисток на попередньо орендовану квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані прибутки у вигляді грошових коштів ОСОБА_6 планувала використовувати на власний розсуд, у тому числі, на сплату орендної плати за використання вищезазначеної квартири та підтримання її в стані, придатному для функціонування як місця розпусти, забезпечуючи масажисток заробітною платою.

Так, в подальшому, за допомогою інтернет мережі, розмістивши оголошення з приводу інтимного масажу в масажному салоні «007», приймаючи телефонні дзвінки на рекламний номер телефону, ОСОБА_6 у червні 2016 року звела для розпусти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з жінками, які добровільно, за грошову винагороду, шляхом мастурбації, яка не є масажем, а є еквівалентом статевого акту, довели зазначених осіб до сім`явиверження, тобто до задоволення статевої пристрасті.

Крім того, в невстановлений досудовим слідством час, в невстановленому досудовим слідством місці, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, переслідуючи ціль, спрямовану на створення і утримання місця розпусти та звідництво, з метою наживи, ОСОБА_6 подала оголошення до газети з приводу високооплачуваної роботи для жінок, розмістивши у цьому оголошенні контактний номер телефону для зв`язку.

Жінки, в ході пошуку роботи, телефонували на зазначений номер телефону та в подальшому влаштовувались для роботи в якості масажисток на попередньо орендовану квартиру, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в невстановлений слідством час, ОСОБА_6 реалізуючи злочинний умисел, розмістила в газеті «Пропоную роботу», яка є загальнодоступною, номери мобільних телефонів: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , з метою набору осіб для роботи в якості масажисток, з наданням масажу, завершенням якого є сім`явиверження клієнта та задоволення статевої пристрасті клієнта, з метою подальшого отримання від цього прибутку.

ОСОБА_6 отримувала заробіток злочинним шляхом, сприявши добровільному сексуальному спілкуванню незнайомим між собою особам, зводячи їх для розпусти та забезпечуючи надання сексуальних послуг особам-замовникам, приймаючи телефонні дзвінки на зазначений рекламний номер, направляючи останніх до місця розпусти з метою отримання ними сексуальних послуг за грошову винагороду, яке знаходилось у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

По прибуттю згаданої особи-замовника у приміщення квартири, де перебували жінки, які влаштовувались для роботи в якості масажисток, останні отримували від особи-замовника заздалегідь обумовлену плату, за надання послуг сексуального характеру та надавали зазначеній особі згадані послуги, під час яких, шляхом мастурбації статевих органів, доводили клієнтів до сім`явиверження та задоволення статевої пристрасті, що є еквівалентом статевому акту. Після чого жінки залишали собі тридцять відсотків від грошей, здобутих внаслідок надання сексуальних послуг, іншу частину забирала ОСОБА_6 .

Вказані прибутки у вигляді грошових коштів ОСОБА_6 використовувала на власний розсуд, у тому числі, на сплату орендної плати за використання вищезазначеної квартири та підтримання її в стані, придатному для функціонування як місця розпусти, забезпечуючи масажисток необхідними засобами для масажу.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у створенні та утриманні місця розпусти, а також звідництві для розпусти, вчинені з метою наживи, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 cm. 302 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 заявила клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України.

Обвинуваченій ОСОБА_6 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 49 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачена підтримала клопотання, заявлене нею та просила його задовольнити. Обвинувачена підтвердила, що їй зрозуміло як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою. Свою вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінуємого їй кримінального правопорушення визнала.

Прокурор не заперечував проти задоволення даного клопотання та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення підстав, передбачених у ст. 49 КК, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

За змістом ст.ст. 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

У ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Санкція ч. 2 ст. 302 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавленням волі на строк до п`яти років.

Згідно з ч. 3 ст. 12 КК України (в редакції, чинній за станом на час вчинення інкримінованого злочину) злочин, передбачений ч. 2 ст. 302 КК України, належав до злочинів середньої тяжкості. На час розгляду клопотання злочин, передбачений ч. 2 ст. 302 КК України, належить до нетяжкого злочину (ч. 4 ст. 12 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України (як в редакції, чинній за станом на час розгляду клопотання, так і в редакції за станом на час вчинення інкримінованого діяння) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину (злочину середньої тяжкості), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Таким чином, для злочину, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України, встановлено строк давності п`яти років.

Як вбачається з обвинувального акту, за даними органу досудового розслідування кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , передбачене ч. 2 ст. 302КК України, мало місце у серпні 2016 року. За станом на час розгляду клопотання з серпня 2016 року минуло більше п`яти років.

З наданих прокурором відомостей вбачається, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувалася. Законом не встановлено заборону щодо застосування давності до злочину, передбаченого ст. 302 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно неї закрити.

Керуючись ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 286, 288, 314 КПК України, суд

постановив :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про звільнення її від кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0003133 за ч. 2 ст. 302 КК України закрити.

Речові докази:

паперовий конверт, в середині якого диск інв. №79н/т, паперовий конверт, в середині якого диск інв. №80н/т, паперовий конверт, в середині якого диск CD/кі-п/14/7191, паперовий конверт, в середині якого три диски: інв. №20/10 н/т, 20/9 н/т, 20/11 н/т, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

паперовий конверт, в середині якого журнал, пакет, в середині якого серветки знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_11 ОСОБА_12