КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 грудня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0001079 від 27.05.2022 за апеляційною скаргою прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим та закрито кримінальне провадження. Вирішено питання про речові докази.

В обґрунтування мотивів прийнятого рішення, суд першої інстанції указав, що оскільки у провадженні наявні обов`язкові елементи, перелічені у ст. 46 КК України, та враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення його від кримінальної відповідальності з закриттям кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи висновків суду щодо наявності підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, указав на незаконність оскаржуваної ухвали у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що під час проведення досудового розслідування на підтвердження вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, було проведено ряд експертиз, однак при ухваленні оскаржуваної ухвали місцевий суд не вирішив питання розподілу процесуальних витрат, пославшись в мотивувальній частині ухвали на вимоги ст.ст. 124, 372 КПК України, чим на переконання апелянта, порушив приписи ч. 1 ст. 126 КПК України. За наведених обставин просив змінити ухвалу в частині стягнення процесуальних витрат та постановити нову ухвалу, якою стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судової медичної експертизи № 042-848-2022 від 26.08.2022 у розмірі 2 773 грн. 00 коп., за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-22/36101-ІТ від 07.09.2022 у розмірі 2 642 грн. 92 коп., за проведення судової фототехнічної експертизи № СЕ 19/111-22/23566-ФП від 03.08.2022 у розмірі 1 132 грн. 68 коп. В решті ухвалу залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який підтримав апеляційну скаргу;

обвинуваченого, який частково підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.

Рішення суду про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється, а тому не підлягає перевірці судом апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невірне застосування місцевим судом положень ст.ст. 124, 372 КПК України при ухваленні оскаржуваної ухвали, а відтак не вирішення у встановленому законом порядку питання розподілу наявних в даному кримінальному провадженні процесуальних витрат, на думку колегії суддів є слушними з огляду на таке.

Так, згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Як вбачається з матеріалів провадження, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Таким чином, колегія суддів вважає помилковими висновки місцевого суду про неможливість вирішення судом питання щодо процесуальних витрат під час закриття провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки закриття кримінального провадження щодо особи на нереабілітуючих підставах і застосування до неї більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат наявних в кримінальному провадженні. До також висновку також прийшов Верховний суду у постанові від 29.09.2021 у справі № 342/1560/20.

За наведених обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року зміні в частині вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва задовольнити.

Ухвалу Голосіївської районного суду м. Києва від 12 жовтня 2022 року змінити в частині стягнення процесуальних витрат.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення судової медичної експертизи № 042-848-2022 від 26.08.2022 у розмірі 2 773 грн. 00 коп., за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-22/36101-ІТ від 07.09.2022 у розмірі 2 642 грн. 92 коп., за проведення судової фототехнічної експертизи № СЕ 19/111-22/23566-ФП від 03.08.2022 у розмірі 1 132 грн. 68 коп.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4