Справа №127/2180/22
Провадження №1-в/127/58/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції клопотання захисника в інтересах засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рея Бердичівського району Житомирської області, засудженого вироком Верховного суду АР Крим від 05.05.1998 року за п. "а" ст. 93, ч. ч. 2, 3 ст. 142, ч. 2 ст. 86, ч. 2 ст. 144, ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 193, з урахуванням ст. 42 КК України, до покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, ухвалою Верховного суду АР Крим від 22.06.2000 року покарання замінено на довічне позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

за участю учасників судового провадження:

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника в інтересах засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_3 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, -

Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)". ОСОБА_3 засуджений вироком Верховного суду АР Крим від 05.05.1998 року за п "а" ст. 93, ч. ч. 2, 3 ст. 142, ч. 2 ст. 86, ч. 2 ст. 144, ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 193, з урахуванням ст. 42 КК України, до покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, ухвалою Верховного суду АР Крим від 22.06.2000 року покарання замінено на довічне позбавлення волі. На даний час відбув більше 25 років покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, чотири рази заохочувався, характеризується позитивно. На підставі ст. ст. 3, 28 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського Суду з прав людини строк його покарання має бути переглянуто, тому просять умовно - достроково звільнити його від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав клопотання з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити. Пояснив, що він відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)". На даний час відбув більше 25 років покарання у виді позбавлення волі. Вважає, що за цей період часу став на шлях виправлення та відпали підстави для подальшого тримання його в установі виконання покарань. Вважає, що покарання у виді довічного позбавлення волі не відповідає положенням Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод а також практиці Європейського суду з прав людини. Просить суд умовно - достроково звільнити його від подальшого відбування покарання.

Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання з наведених у ньому підстав та пояснив, що засуджений відбуває покарання тривалий час, вважає, що за цей час він став на шлях виправлення та відпали підстави для подальшого тримання його в установі виконання покарань. Строк його покарання має бути переглянуто. Просив клопотання задовольнити та звільнити засудженого умовно - достроково від відбування покарання.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання засудженого, оскільки воно не ґрунтується на вимогах законодавства, яке не передбачає умовно дострокового звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, оглянувши в судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Верховного суду Автономної Республіки Крим від 05.05.1998 року, з урахуванням ухвали Верховного Суду України від 30.07.1998 року, ОСОБА_3 засуджено за п. "а" ст. 93, ч. ч. 2, 3 ст. 142, ч. 2 ст. 86, ч. 2 ст. 144, ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 193 КК України, з урахуванням ст. 42 КК України, до покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна.

Ухвалою Верховного суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2000 року вирок Верховного суду Автономної Республіки Крим від 05.05.1998 року щодо ОСОБА_3 в частині виду покарання змінено зі смертної кари - розстрілу на довічне позбавлення волі. В іншій частині вирок залишено без змін.

Постановою Староміського районного суду міста Вінниці від 05.11.2008 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вироку Верховного Суду Автономної Республіки Крим від 05.05.1998 року та ухвали Верховного суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2000 року, постановлених щодо ОСОБА_3 . Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 28.05.2009 року постанову Староміського районного суду міста Вінниці від 05.11.2008 року залишено без змін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2016 року засудженому ОСОБА_3 відмовлено в зарахуванні строку попереднього ув`язнення, передбаченому ч. 5 ст. 72 КК України. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 10.05.2016 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2016 року скасовано. У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано засудженому ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 30.09.1997 року по 30.07.1998 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2017 року відмовлено в клопотанні захисника ОСОБА_8 про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку з відбуттям строку покарання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2017 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 в інтересах звсудженого ОСОБА_3 про пом`якшення покарання і звільнення засудженого від відбуття покарання у зв`язку з відбуттям строку покарання відмовлено.

На даний час засуджений відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)", відбув більше 25 років покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з характеристик засудженого ОСОБА_3 , за час відбування покарання він характеризується посередньо.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, під час відбування покарання до засудженого неодноразово застосовувалися стягнення, які на даний час погашені. Заходи заохочення до ОСОБА_3 застосовувалися чотири рази, на даний час в установі він не працевлаштований.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 81 Кримінального кодексу України «Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання»:

1. Частину першу статті 81 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) в тім, що вона унеможливлює її застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 6-р(II)/2021 від 16.09.2021 До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

4. У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Разом з тим, суд роз`яснює, що згідно з положеннями статті 82 Кримінального кодексу України «Заміна покарання або його невідбутої частини більш м`яким»:

1. Невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

2. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.

3. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

4. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

5. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

6. До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

7. Якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить нове кримінальне правопорушення, суд до покарання за знову вчинене кримінальне правопорушення приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу.

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 87 Кримінального кодексу України, помилування здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи. Актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

Отже, застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засуджених до довічного позбавлення волі законодавством України не передбачено.

Разом з тим, суд роз`яснює, що засуджений може звернутися до суду із відповідною заявою в порядку статті 82 Кримінального кодексу України «Заміна покарання або його невідбутої частини більш м`яким», відповідно до ч. ч. 5, 6 якої покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання. До осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання захисника в інтересах засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання слід відмовити.

Керуючись статтями 81, 82 Кримінального кодексу України, статтями 369-372, 376, 392-395, 532, 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника в інтересах засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_3 , засудженого вироком Верховного суду АР Крим від 05.05.1998 року за п "а" ст. 93, ч. ч. 2, 3 ст. 142, ч. 2 ст. 86, ч. 2 ст. 144, ч. 1 ст. 222, ч. 3 ст. 193, з урахуванням ст. 42 КК України, до покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, ухвалою Верховного суду АР Крим від 22.06.2000 року покарання замінено на довічне позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя