Справа № 183/2342/23
№ 1-кп/183/1101/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у спрощеному порядку кримінальне провадження, відомості про яке внесені 17.12.2022 року до ЄРДР за № 0000092, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, -

у скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виступив пособником у вчиненні підробки водійського посвідчення, а саме посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_1 від 20.05.2014 року на його ім`я для подальшого використання з метою його пред`явлення під час керування транспортним засобом за таких обставин. 05 травня 2022 року ОСОБА_3 знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи злочинний умисел на отримання підробленого посвідчення водія з метою керування транспортним засобом, знайшов та замовив через мережу Інтернет у невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблене посвідчення водія. При цьому, ОСОБА_3 розуміючи, що вказаний документ буде підробленим, вчинив пособництво в цьому, надав невстановленій особі персональні дані про себе та власне фотозображення, які були використані для підробки посвідчення водія категорії «В», серії НОМЕР_1 від 20.05.2014 року, центр ДАІ 6304 на його ім`я. В кінці травня місяця 2022 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, він отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи у відділені «Нової Пошти», що розташоване за адресою: вул. Спортивна, 3, смт. Донець Ізюмського району Харківської області, офіційний документ - підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.05.2014 року центр ДАІ 6304 на його ім`я, що видається та посвідчується лише установою, яка має право видавати такий документ за яке заплатив кошти в розмірі 2.000,00 гривень завідомо усвідомлюючи, що вказаний документ є підроблений, оскільки він не вчиняв визначені законодавством дії щодо повернення посвідчення водія після його втрати та став зберігати їх при собі з метою подальшого використання.

16 грудня 2022 року о 18.36 годині, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , був зупинений поліцейським СРПП ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_4 під час патрулювання за адресою: вул. Жовтнева поблизу будинків 10 та 12, м. Балаклія Харківської області, на підставі п.1 ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» у зв`язку з технічною несправністю транспортного засобу. У подальшому, у тому ж місці та без відриву в часі, на законну вимогу працівника поліції пред`явити документи, що дають право керувати вказаним транспортним засобом, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 20.05.2014 року центр ДАІ 6304 на його ім`я з відкритою категорією «В», отримане ним всупереч Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340, є підробленим, яке не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України, надав його працівнику патрульної поліції на підтвердження прав законності керування нею транспортним засобом, таким чином використав підроблений документ.

У відповідності до обвинувального акта та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (а.п. 10-12).

Ухвалою суду від 24.02.2023 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, призначено судовий розгляд обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорюються обвинуваченим, про що свідчить додана до обвинувального акта письмова заява обвинуваченого.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут та за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не виявив. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визначеною ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття ОСОБА_3 .

Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні діянь, які відповідно до ст. 12 КК України віднесені до категорії кримінальних проступків.

Санкція ч. 1 ст. 358 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Санкція ч. 4 ст. 358 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

З урахуванням обставин скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, їх наслідків, а також обраної учасниками судового провадження позиції, викладеної у їх заявах, суд приходить до таких висновків.

Санкцією вказаної статті передбачено покарання у виді, в тому числі, штрафу, однак суд вважає неможливим призначити ОСОБА_3 один із видів даних покарань, оскільки обвинувачений офіційно не працює, матеріали кримінального провадження, долучені до обвинувального акта, не містять відомостей про законні джерела доходів у ОСОБА_3 ..

При цьому, суд вважає, що у відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_3 має можливість виправлення без відбування покарання, тому суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням. А, оскільки санкцією ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визначено покарання, зокрема, у виді арешту, а стаття 75 КК України не передбачає звільнення особи від відбування покарання з випробуванням при застосуванні такого виду покарання, як арешт, суд вважає неможливим призначити ОСОБА_3 вказаний вид покарання.

Отже, з урахуванням вищезазначених обставин, призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк, визначений ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, буде належною мірою відповідати особі обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних проступків, а призначення обвинуваченому максимального виду покарання на максимальний строк, передбачений санкцією зазначеної статті, буде занадто суворим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом повного складання, остаточно призначити покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїздити за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серія та номер НОМЕР_1 від 20.05.2014 року, яке поміщено до паперового конверту знищити (а.п. 20-21).

Речовий доказ: копію постанови про адміністративне правопорушення №БАВ № 612071 від 16.12.2022 року за ч. 1 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - зберігати в матеріалах кримінального провадження (а.п. 10).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати на проведення судової технічної експертизи документів 1.132,68 гривень (а.п. 47).

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1