Справа № 487/2274/22
Провадження № 1-кс/487/332/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2023 року м.Миколаїв Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000221 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , підозрюваній у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2023 прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням у кримінальному провадженні №0000221, яким просив змінити запобіжний захід ОСОБА_4 підозрюваній у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України з тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві та суду.

Крім того відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, просив покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язок утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у проваджені Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м.Миколаєві, перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000221.

18.08.2022 ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.08.2022 підозрюваній ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.01.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.01.2023 підозрюваній ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 18.02.2023.

27.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, а саме - у незаконному поширенні конфіденційної інформації про особу, що з врахування приписів ст.299 КПК України є підставою для зміни підозрюваній запобіжного заходу.

Одночасно зазначив, що на теперішній час існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо незаконного впливу ОСОБА_4 на допитаних у кримінальному провадженні осіб, а саме на ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які надають викривальні покази відносно неї, що і є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання в частині зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання не заперечував.

Одночасно, посилаючись на не доведення прокурором, під час розгляду клопотання, існування ризику випливу на свідків, просив не покладати на підозрювану обов`язок визначений п.4 ч.5 ст.194 КПК України.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 підтримала думку свого захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що упровадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000221 від 13.06.2022.

18.08.2022 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

19.08.2022 ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва було застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор»

Ухвалою слідчого судді від 12.01.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000221 від 13.06.2022 продовжено до шести місяців.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.01.2023 підозрюваній ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до 18.02.2023.

27.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, а саме - у незаконному поширенні конфіденційної інформації про особу, при наступних обставинах:

Так, згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» (далі - Закон) Державна кримінально-виконавча служба України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.

Частиною 1 ст. 6 вказаного Закону Державна кримінально-виконавча служба України здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Наказом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України № 95/ос-21 від 01.02.2021 ОСОБА_4 призначена на посаду заступника начальника відділу організаційно - штатної роботи Служби персоналу (на правах управління) Департаменту з питань виконання кримінальних покарань.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, ОСОБА_4 є особою на яку покладено обов`язок діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зокрема, ОСОБА_4 , працюючи на посаді заступника начальника відділу організаційно-штатної роботи Служби персоналу (на правах управління) Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, виконуючи функції представника влади, була зобов`язаною, відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну службу» дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний:

1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;

3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;

4) з повагою ставитися до державних символів України;

5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;

6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;

7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення);

8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;

9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;

10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;

11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;

12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;

13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав людини та для проведення Всеукраїнського перепису населення. Виконання вимог встановленого режиму захисту персональних даних забезпечує сторона, що поширює ці дані. Сторона, якій передаються персональні дані, повинна попередньо вжити заходів щодо забезпечення вимог цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про інформацію» інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про інформацію» конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.

Разом з тим, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про вищевказані норми законодавства, будучи державним службовцем Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, отримавши у зв`язку із виконанням нею службових обов`язків конфіденційну інформацію щодо працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, а саме прізвище, ім`я, по-батькові, посаду, особисту електронну пошту та номер мобільного телефону, а також інформацію про їх виїзд із тимчасово окупованої території Херсонської області та місце перебування після виїзду, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно поширила конфіденційну інформацію про осіб.

Так, 21.06.2022 об 11 год. 44 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне поширення конфіденційної інформації про осіб, знаходячись за місцем тимчасового розташування Управління забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання кримінальних покарань за адресою: м. Одеса, вул.Краснова, 2, використовуючи особистий мобільний телефон «Iphone 7», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім- карткою ПрАТ «ВФ України» № НОМЕР_2 , за допомогою месенджера «Telegram», шляхом направлення фотознімку «Списку співробітників з окупованих територій», надала користувачу з прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_3 з ідентифікатором «Двк-10 ОСОБА_11 », тобто ОСОБА_11 , достовірно знаючи про те, що остання з 31.05.2022 припинила трудові відносини з ДКВС України, конфіденційну інформацію, а саме прізвище, ім`я, по-батькові, посаду, особисту електронну пошту та номер мобільного телефону, а також інформацію про їх виїзд із тимчасово окупованої території Херсонської області та місце перебування після виїзду наступних громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , з яких ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 згоди на поширення такої інформації не надавали.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне поширення конфіденційної інформації про осіб 11.07.2022 о 13 год. 43 хв., знаходячись за місцем тимчасового розташування Управління забезпечення діяльності у південному регіоні Департаменту з питань виконання кримінальних покарань за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 2, використовуючи особистий мобільний телефон «Iphone 7», ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою ПрАТ «ВФ України» № НОМЕР_2 , за допомогою месенджера «Telegram», шляхом направлення фотознімку документу у формі довідки користувачу з прив`язаним номером мобільного телефону НОМЕР_3 з ідентифікатором «Двк-10 ОСОБА_11 », тобто ОСОБА_11 надала конфіденційну інформацію щодо особи, а саме інформацію про те, що ОСОБА_10 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 Національної гвардії України, без згоди останнього.

За приписами ч.1 ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, яке з урахуванням аналогії закону, розглядається слідчим суддею за правилами, передбаченими кримінально-процесуальним законодавством для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що на даний час ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального проступку.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.182 КК України підтверджується наступними наданими до клопотання доказами:

протоколом про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних інформаційних систем від 09.08.2022;

протоколом обшуку від 18.08.2022 за місцем проживання ОСОБА_4 ;

заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 від 26.01.2023 та протоколом допиту його у якості свідка від 25.10.2022;

заявою ОСОБА_7 , та протоколом його допиту у якості свідка від 27.10.2023;

заявою ОСОБА_8 та протоколом його допиту у якості свідка від 25.10.2022;

заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 26.01.2023 та протоколом її допиту у якості потерпілої від 27.01.2023;

заявою про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 26.01.2023 та протоколом його допиту у якості свідка від 23.01.2023;

повідомленням в.о. начальника Дар`ївської ВК (№10) від 29.12.2022 №152/ВС.

Відповідно до ч.1 ст.299 КПК України під час досудового розслідування кримінальних проступків як тимчасовий запобіжний захід застосовується затримання особи на підставах та в порядку, визначених цим Кодексом, а також такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та особиста порука.

Таким чином на даний час відсутні правові підстави, для продовження застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який підлягає скасуванню.

При вирішенні клопотання прокурора про зміну підозрюваній запобіжного заходу на особисте зобов`язання, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи обставини кримінального провадження, крім того, підозрюваною, відповідно до протоколу її допиту, не оспорюється факт направлення ОСОБА_11 , з використанням особистого мобільного телефону за допомогою месенджеру «Telegram», 21.06.2022 «Списку співробітників з окупованих територій» та 11.07.2022 фотознімку у формі довідки, щодо працівника ДУ «ДВК-10» ОСОБА_10 .

Таким чином, прокурором не доведено достатніх підстав, вважати, що перебуваючи на займаній посаді ОСОБА_4 , може здійснити вплив на вказаних осіб.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя, вважає, що прокурором не доведенощо, існування на даний час обставини, які б слугували підставами для застосування до ОСОБА_4 такого заходу забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, не вбачає підстав, для застосування до ОСОБА_4 обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, оскільки, з урахуванням положеннями ч.3 ст.194 КПК України, покладення такого обов`язку є правом, а не обов`язком слідчого судді.

При цьому, обов`язок прибувати за викликом до слідчого, покладено на ОСОБА_4 , відповідно до її процесуального статусу у кримінальному провадженні та положень ч.2 ст.42 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 193-197, 200, 202, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 на особисте зобов`язання - відмовити.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 182 КК України у вигляді тримання під вартою - скасувати.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно звільнити з-під варти у залі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1