20.03.2023
Справа № 642/1226/23
Провадження №1-кс/642/723/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюм Харківської області, громадянина України, з повною вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину та батька-пенсіонера, який є інвалідом ІІ групи, який на момент вчинення злочину обіймав посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Ізюмського районного управління поліції Головного управління поліції в Харківській області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000841 від 11.10.2022, про продовження строку застосування запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000841 від 11.10.2022 за ч. 2 ст. 111 КК України виділеного з кримінального провадження № 0000413 від 31.03.2022.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено та який діє до теперішнього часу.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким внесено часткову зміну до статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX), строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

У частині 2 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» зазначено, що Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Так, згідно з наказом Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 09.02.2021 № 76 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 переміщено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.06.2022 № 289 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 дільничного офіцера поліції сектору превенції Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області звільнено зі служби в органах Національної поліції України у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Так, ОСОБА_4 , вступаючи до лав Національної поліції України, присягнула вірно служити Українському народу, дотримуватися норм Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь Держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

У статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Одночасно у частині 4 вказаної статі зазначено, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до частини 1 статті 18 зазначеного Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно з ч. 2 ст. 42 Закону України «Про Національну поліцію» у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Громадянин України ОСОБА_4 , обіймаючи посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, перебуваючи у місті Ізюм Харківської області, з метою безпосереднього надання допомоги РФ у проведенні підривної діяльності проти України, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвий досвід для усвідомлення фактів військової агресії РФ проти України, з власної ініціативи добровільно здійснив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану та безпосередньо надав допомогу РФ у проведенні підривної діяльності проти України, тобто вчинив державну зраду за наступних обставин.

Так, після повномасштабного збройного вторгнення збройних сил РФ на територію України, з початку квітня 2022 збройні сили країни агресора РФ безпосередньо здійснили силове захоплення та взяття під контроль будівель і споруд на території міста Ізюм Харківської області, що забезпечують діяльність органів державної влади, в тому числі й Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, 50, з метою перешкоджання їх нормальній діяльності та з метою створення окупаційної влади, зокрема незаконного правоохоронного органу, та вирішили залучити до співпраці діючих працівників зазначеного районного управління поліції, в тому числі й ОСОБА_4 .

Приблизно на початку червня 2022 року, більш точної дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено, громадянин України ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу України поліцейським Національної поліції України, обіймаючи посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, погодився на пропозицію невстановленого представника збройних сил РФ щодо співпраці з останніми та надання допомоги у підривній діяльності проти України, і надав свою добровільну згоду на виконання незаконних завдань, поставлених представниками силових структур РФ, з метою створення та становлення окупаційної влади, зокрема незаконного правоохоронного органу.

Так, у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, проте не пізніше 08.06.2022, громадянин України ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу поліцейським Національної поліції України, обіймаючи посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, всупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, добровільно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, усупереч вказівці керівництва районного управління поліції та ГУНП в Харківській області щодо необхідності здійснення виїзду поліцейських з тимчасово окупованої території та заборони здійснення функціональних обов`язків поліцейськими на тимчасово окупованій території, не здійснив виїзд з міста Ізюм Харківської області на підконтрольну Україні територію, натомість вступив у злочинну змову з невстановленими представниками РФ, які здійснили окупацію вказаного населеного пункту, з метою співпраці з останніми та надання допомоги у підривній діяльності проти України, і надав свою добровільну згоду на виконання незаконних завдань, поставлених представниками силових структур РФ, з метою створення та становлення окупаційної влади, зокрема незаконного правоохоронного органу, виконував їх незаконні протиправні вказівки, при цьому здійснював розгляд заяв та повідомлень про злочини, проводив опитування осіб та складав процесуальні документи відповідно до законодавства країни-агресора РФ, агітував до співпраці з представниками окупаційної влади та переходу на бік ворога інших працівників Національної поліції України, а також добровільно, з власної ініціативи, особисто зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному окупаційною владою РФ на тимчасово окупованій території Харківської області.

Зокрема, на початку червня 2022 року, однак не пізніше 07.06.2022, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, у денний час,

ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, всупереч вказівці керівництва районного управління поліції та ГУНП в області щодо заборони здійснення функціональних обов`язків поліцейськими на тимчасово окупованій території, з метою надання допомоги РФ у проведенні підривної діяльності проти України, прибув за місцем проживання інспектора відділу реагування патрульної поліції Ізюмського РУП в Харківській області ОСОБА_7 , за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Будівельна, 25, та під час особистої зустрічі закликав останнього виходити на роботу, приступити до виконання обов`язків у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Ізюм Харківської області, за що отримувати заробітну платню від окупаційної влади, тим самим ОСОБА_4 агітував до співпраці з представниками окупаційної влади та переходу на бік ворога.

Усвідомлюючи неправомірність таких дій, ОСОБА_7 відмовився від вказаної протиправної пропозиції ОСОБА_4 .

Окрім того, на початку червня 2022 року, однак не пізніше 08.06.2022, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, у денний час, ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, всупереч вказівці керівництва районного управління поліції та ГУНП в області щодо заборони здійснення функціональних обов`язків поліцейськими на тимчасово окупованій території, з метою надання допомоги РФ у проведенні підривної діяльності проти України, прибув за місцем проживання оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Ізюмського РУП в Харківській області ОСОБА_8 , за адресою: Харківська область, м. Ізюм, в`їзд Волжський буд. 4, та під час особистої зустрічі закликав останнього виходити на роботу, приступити до виконання обов`язків у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території м. Ізюм Харківської області, за що отримувати заробітну платню від окупаційної влади, тим самим ОСОБА_4 агітував до співпраці з представниками окупаційної влади та переходу на бік ворога.

Усвідомлюючи неправомірність таких дій, ОСОБА_8 відмовився від вказаної протиправної пропозиції ОСОБА_4 .

Після цього, у невстановлені в ході досудового розслідування день та час, однак не пізніше початку вересня 2022, громадянин України ОСОБА_4 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, всупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, за попередньою змовою з невстановленими представниками окупаційної влади РФ, з метою надання допомоги останнім, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Ізюм Харківської області, добровільно власноруч написав на ім`я « ОСОБА_9 » голови незаконної окупаційної адміністрації країни-агресора РФ під назвою «Временная гражданская администрация Харьковской области» заяву про прийняття на посаду у незаконному правоохоронному органі, а також подав копії особистих документів, автобіографію, анкету, особисті фотокартки із заявою про надання згоди на обробку персональних даних та підписав «Трудовой договор Военно-гражданской Администрации Харьковской области с работником администрации».

Далі, реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на вчинення державної зради в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, громадянин України ОСОБА_4 , усупереч нормам Конституції та законодавчих актів України, в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень, за попередньою змовою з невстановленими представниками окупаційної влади РФ, з метою надання допомоги останнім, добровільно зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою «Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области», а саме: посаду «старший участковый уполномоченный полиции отделения участковых уполномоченных полиции по делам несовершеннолетних Отделенния полиции № 2 (дислокация г. Изюм)», про що представниками незаконної окупаційної влади РФ винесено наказ без дати та номеру за підписом « ОСОБА_10 » - керівника зазначеного незаконного правоохоронного органу, та добровільно приступив до виконання повноважень на зайнятій ним посаді у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області.

Тобто, своїми умисними протиправними діями громадянин України ОСОБА_4 , протягом червня вересня 2022 року, будучи до 14.06.2022 працівником правоохоронного органу - поліцейським Національної поліції України, обіймаючи посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, порушуючи вимоги ст. ст. 17, 19, 65 Конституції України, якими передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, суверенітету, незалежності й територіальної цілісності України та зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не дотримуючись присяги поліцейського, з особистих мотивів, у порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, діючи умисно та протиправно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії РФ проти України, з власної ініціативи, добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, співпрацював з представниками збройних формувань РФ, які здійснили окупацію міста Ізюм Харківської області, виконуючи їх незаконні вказівки, та не пізніше 07.06.2022 приступив до виконання повноважень у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Харківської області під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на посаді «участкового», а в подальшому, не пізніше початку вересня 2022 року, добровільно зайняв посаду «старшего участкового уполномоченного полиции отделения участковых уполномоченных полиции по делам несовершеннолетних Отделенния полиции № 2 (дислокация г. Изюм)» у вказаному незаконному правоохоронному органі, чим створив умови для функціонування зазначеного незаконного правоохоронного органу, тим самим забезпечив становлення і зміцнення окупаційної влади РФ на тимчасово окупованій території міста Ізюм Харківської області шляхом надання безпосередньої допомоги на шкоду Україні.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

04.10.2022 о 14 год. 00 хв. із дотриманням ст. ст. 40, 104, 131,132, 208-211, 213, 615 КПК України у кримінальному провадженні № 0000413 від 31.03.2022 ОСОБА_4 було затримано в порядку п.6 ч. 1 ст. 615 КПК України, а саме у разі введення воєнного стану виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

04.10.2022 із дотриманням норм ст.ст. 40, 276-278 КПК України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000413 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Згідно відповіді на доручення на проведення слідчих дій встановлено, що ОСОБА_4 , будучи поліцейським, не доповів керівництву про своє місцеперебування, переховувався. Також встановлено, що ОСОБА_4 не має стійких родинний і соціальних зв`язків на підконтрольних Україні територіях, не має у власності на підконтрольних Україні територіях об`єкти житла чи іншого нерухомого майна, відсутнє офіційне місце роботи та дохід, та може виїхати за межі Харківської області на тимчасово окуповані території або до РФ з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; рапортами оперативних співробітників; проведеним обшуком в приміщенні незаконно створеного органу окупаційної адміністрації ЗС РФ «Ізюмський відділ поліції», в ході я кого виявлено та вилучено документи складені у серпні 2022 року під час окупації м. Ізюм - участковим Ізюмського отдела полиции ОСОБА_4 ; проведеним обшуком у приміщенні Куп`янської окружної прокуратури в ході якого було виявлено та вилучено предмети та документи щодо роботи незаконно створеного правоохоронного органу, який діяв на окупованих територіях Харківської області, особової справи ОСОБА_4 , який добровільно зайняв посаду в незаконному правоохоронному органі, наказу про призначення ОСОБА_4 , та ін; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину та карається позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна

Водночас в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний

ОСОБА_4 раніше не судимий, але усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків по вказаному кримінальному провадженню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4

06.10.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 02.12.2022.

25.11.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000841 від 11.10.2022 продовжено до шести місяців, тобто до 04.04.2023 року.

25.11.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави відносно підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 31.01.2023 року.

24.01.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова (справа №642/1669/22, провадження № 1-кс/642/141/23) відносно підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 22.03.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На даний час ризики, визначені в ухвалі слідчого судді від 06.10.2022 про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та не відпали.

Зокрема, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 перебував на тимчасово окупованій території, не має нерухомого майна на територіях, підконтрольних Україні, офіційного місця роботи та доходу, а тому не має стійких соціальних зв`язків, і відтак отримає умови, за яких зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, і на тимчасово окупованих територіях, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного (обвинуваченого) у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Вказані обставини створюють передумови уникнути підозрюваного від кримінальної відповідальності переховуватися від органу досудового розслідування або суду; п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 на час вчинення злочину обіймав посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області та мав певний авторитет серед підлеглих, знайомий з усіма свідками по провадженню, тому ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх колег, здійснити вплив на свідків, можуть погрожувати їм, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин; п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування. В той же час останній, перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів тощо попередити інших осіб, в тому числі військових РФ, на вимогу яких останній агітував інших поліцейських до співпраці з окупантами, або передавати їм будь яку інформацію, що може нашкодити суверенітетові і державній цілісності України.

За таких обставин застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

З метою запобігання вищевказаним ризикам необхідно продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі обрання судом стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній зможе реалізувати дії, зазначені у п.п. 1, 3, 4

ч. 1 ст. 177 КПК України, це може призвести до втрати доказів для доведення вини ОСОБА_4 в суді, що призведе до уникнення особою кримінальної відповідальності за скоєння особливо тяжкого злочину.

В свою чергу, це створить в очах суспільства уяву про безкарність, свавілля та неспроможність правоохоронних органів захистити пересічних громадян, а також може нашкодити суверенітетові і територіальній цілісності України.

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, що наявні вищевказані ризики не зменшились, таким чином, з метою забезпечення належного проведення усіх необхідних процесуальних дій для забезпечення повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а також той факт, що ОСОБА_4 підозрівається у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та завершити досудове розслідування наразі неможливо з об`єктивних причин, тому наявна обґрунтована необхідність щодо продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України доведено наявність обґрунтованої підозри увчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про необхідність продовження строку дії тримання під вартою.

В той же час, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії вищевказаної ухвали неможливо, оскільки необхідність виконати наступне: встановити свідків з числа місцевих мешканців населених пунктів Харківської області, які деокуповано, та на території яких відбувались події

(м. Ізюм) та допитати їх за відомими обставинами кримінального провадження; завершити проведення судово почеркознавчої експертизи; повідомити підозрюваному ОСОБА_4 про підозру в остаточній редакції; відкрити сторонам матеріали досудового розслідування та надати їм доступ до матеріалів досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукові дії, необхідність у проведенні яких може виникнути в ході досудового розслідування.

Зазначені слідчі (розшукові) та процесуальні дії не були завершені раніше у зв`язку із винятковою складністю кримінального провадження, яка полягає у необхідності виконання значного обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій та допиті значної кількості осіб.

Строки проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій не залежать від слідчого та прокурора у зв`язку з довготривалістю проведення судових експертиз, крім того допитати свідків раніше не виявлялося можливим, оскільки території, де вони перебувають, було звільнено у вересні 2022 року, і на цих територіях дотепер тривають заходи зі знешкодження вибухонебезпечних предметів, встановлення та затримання осіб, причетних до співпраці з окупантами, а також систематично відбуваються ворожі обстріли, що потребує достатнього часу для дослідження доказів і допиту значної кількості осіб.

Розслідування кримінального провадження також ускладнено військовою ситуацією, яка склалась на території міста Харкова та Харківської області, де фактично розташований орган досудового розслідування та де з початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України тривають обстріли та активні бойові дії, у зв`язку з чим частина свідків, побоюючись за своє життя та здоров`я, відмовляються прибувати до слідчого відділу або взагалі виїхали на території інших регіонів України.

Водночас результати перелічених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, мають вирішальне значення для повного, всебічного та неупередженого аналізу всіх обставин кримінального провадження, встановлення наявності або відсутності складу злочину, правильної правової кваліфікації кримінального правопорушення, прийняття рішення про остаточну кваліфікацію дій підозрюваного, тобто мають істотне значення для досудового розслідування та судового розгляду.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, послався на недоведеність ризиків, дані про особу ОСОБА_4 , який має на утриманні неповнолітню дитину та батька-пенсіонера, який є інвалідом ІІ групи, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання. Крім того, переніс тяжку операцію внаслідок мінно-вибухової травми. Травматична ампутація лівої гомілки.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, та надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

04.10.2022 ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

06.10.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 02.12.2022.

25.11.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000841 від 11.10.2022 продовжено до шести місяців, тобто до 04.04.2023 року.

25.11.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави відносно підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 31.01.2023 року.

24.01.2023 ухвалою слідчого судді Ленінськго районного суду м. Харкова (справа №642/1669/22, провадження № 1-кс/642/141/23) відносно підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжній захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 22.03.2023 року.

Підставою продовження строку запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, що вказує на підвищену суспільну небезпеку як самого діяння та і особи підозрюваного.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вищезазначені обставини свідчать, про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, встановлених чинним законодавством, а також, що на цей час у суду немає підстав вважати відсутніми ризики, які передбачені ст. 177 КПК України та які були враховані ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 06.10.2022р., суд приходить до висновку, що вказані ризики не зменшились, тому обраний відносно нього запобіжний захід слід продовжити.

Дані про особу ОСОБА_4 , який має на утриманні неповнолітню дитину та батька-пенсіонера, який є інвалідом ІІ групи, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, та переніс тяжку операцію, не є достатньою підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На сьогоднішній день, досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, підозрюваний здійснює ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, а саме до 13.05.2023, але не пізніше дня проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні № 0003062 від 30.09.2022, без визначення застави.

Строк дії ухвали до 13.05.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1