Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2969/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.539 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2022 року,

в с т а н о в и л а:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про зарахування йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2022 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

В ухвалі суду зазначено, що відсутні правові підстави для зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення з розрахунку день за два після 21 червня 2017 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою зарахувати йому попереднє ув`язнення у строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15.09.2021 до 04.12.2021 та час перебування у слідчому ізоляторі, оскільки умови тримання під вартою у слідчому ізоляторі не покращились з 2015 року та Закон України немає зворотньої дії у часі. Посилається на те, що він затриманий з 15.09.2021 та знаходився у слідчому ізоляторі м. Києва. 29.05.2022 був етапований до ДУ «Бердичівська ВК (№73)» для відбування покарання. Звертає увагу, що злочин ним було вчинено 02.11.2016 року, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що погіршує його становище.

Заслухавши доповідача, засудженого про задоволення апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано ОСОБА_7 до покарання, призначеного за цим вироком, невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року, остаточно визначено йому для відбування покарання у виді 2 років 5 місяців позбавлення волі. Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу постановлено виконувати самостійно. Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили залишено попередній у вигляді тримання піл вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_7 встановлено обчислювати з моменту його затримання 15 вересня 2021 року.

За змістом вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 04 листопада 2021 року видно, що злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_7 вчинив 02 листопада 2016 року. Запобіжний захід у межах даного кримінального провадження ОСОБА_7 не обирався. Разом з тим, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 серпня 2021 року було оголошено розшук та надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 . На виконання вказаної ухвали, 15 вересня 2021 ОСОБА_7 було затримано та в подальшому обрано відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання піл вартою.

Вказаний вирок суду не було оскаржено в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

На переконання апеляційного суду, з урахуванням того, що ОСОБА_7 був затриманий лише 15 вересня 2021 року та раніше відносно нього не було застосовано заходи попереднього ув`язнення, районний суд дійшов правильного висновку в тій частині, що відсутні правові підстави для зарахування засудженому ОСОБА_7 попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Підстави для зарахування засудженому ОСОБА_7 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі час його перебування у слідчому ізоляторі у період з 16.09.2021 по 28.05.2022, відсутні.

За таких обставин, ухвала суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.404, 407,537 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16.08.2022 року щодо нього - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: