ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/661/23 Справа № 208/4974/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженої від відбування покарання,

за участю:

секретаря - ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_8 ,

засудженої - ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_9 від відбування покарання.

Мотивуючи постановлене рішення, суд послався на те, що засуджена хоча і відбула 2/3 частини строку призначеного покарання, однак за цей час вона характеризувалась посередньо, заохочень не має, мала 1 стягнення за порушення режиму утримання, яке погашено у встановленому законом порядку, була працевлаштована, постійно змінювала роботу та підвищувала свої навички , але показники у роботі були не високі, правил пожежної безпеки та безпеки праці, умов відбування покарання дотримувалась, по відношенню до представників адміністрації дотримується правомірних взаємовідносин, з іншими засудженими підтримує рівні відносини, до настання воєнного часу залучалась до концертних програм, залучена до участі у програмах диференційованого виховного впливу за напрямками «Підготовка до звільнення», «Фізкультура та спорт», з близькими підтримує доброзичливі стосунки, згідно з оцінкою ризиків повторного кримінального правопорушення має середній рівень ризику, провину у скоєному злочині визнає, проте раніше була неодноразово судима із призначенням їй іспитового строку, амністована, однак належних висновків засуджена не зробила і знов продовжувала порушувати закон, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї, захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою звільнити засуджену ОСОБА_9 умовно- достроково від призначеного покарання.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник посилається на незаконність рішення суду. Так, апелянт вказує, що суд не надав належної оцінки тому, що засуджена відбула 2/3 строку призначеного покарання, характеризується позитивно, працевлаштована, до праці ставилася задовільно, постійно підвищувала свої навички, вимоги режиму утримання та правил внутрішнього розпорядку не порушувала, до працівників установи ставиться адекватно, з іншими засудженими підтримує рівні відносини, соціально-корисні зв`язки підтримує, залучалась до концертних програм, до участі у програмах диференційованого виховного впливу за напрямками «Підготовка до звільнення», «Фізкультура та спорт», тематичні заходи відвідує за графіком, проявляє інтерес. Разом з цим, захисник не погоджується із викладеними відомостями в характеристиці засудженої щодо невисоких показних в роботі та коефіцієнту трудової участі, й вважає їх такими, що нічим не підтверджені. Щодо наявного стягнення у засудженої, то захисник наголошує на тому, що воно, згідно з вимогами закону, є погашеним, а громадянство іншої держави і відсутність зареєстрованого місця проживання не є достатніми аргументами для відмови у задоволенні клопотання. При цьому, захисник звертає увагу і на недостатність оцінки посилання суду на оцінку ризиків повторного вчинення кримінального правопорушення та те, що висновок комісії ДУ "Кам`янська виправна колонія №34" про те, що засуджена не довела своє виправлення, є необґрунтованим та суперечливим, та проведений з порушенням порядку розгляду питання про умовно-дострокове звільнення, тому ухвала, є незаконною та підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, засуджену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно зі ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства видно, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції, при розгляді клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_9 , повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні докази у провадженні, та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджена сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довела своє виправлення, тому не може бути звільнена від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_9 відбуває покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2019, яким засуджена за ч. 2 ст. 303, ст. 28 ч. 2 ст. 302 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Початок строку відбування покарання 03.04.2019, кінець - 03.04.2023.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання, суд першої інстанції враховав особу засудженої ОСОБА_9 , яка характеризується посередньо, була працевлаштована, але працювала нетривалий час та постійно змінювала роботу, має 1 стягнення, дотримується правомірних відносин по відношенню до представників адміністрації, з іншими засудженими підтримує рівні відносини, а також залучена до програм виховного впливу. Разом з цим, суд взяв до уваги й те, що ОСОБА_9 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги встановлені судом відомості, водночас, вивчивши відомості про особу засудженої, та з огляду характер вчинених злочинів, й на поведінку протягом всього строку відбування покарання, та наголошуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується у кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх відомостей провадження у сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженої та дійшов до обґрунтованого висновку, що для досягнення цілей покарання, умовно-дострокове звільнення на цьому етапі відбування покарання, є недоцільним.

Що стосується вирішення питання обґрунтованості вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що засуджена ОСОБА_9 хоча і дотримується правомірних відносин по відношенню до представників адміністрації, з іншими засудженими підтримує рівні відносини, а також залучена до програм виховного впливу, але за весь період відбування покарання заохочень не має, має 1 стягнення, характеризувалась посередньо, постійно змінювала роботу, показники в роботі має невисокі, до що в сукупності вказує на не доведення нею свого виправлення у повному обсязі.

Також, суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що ОСОБА_9 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, та знову вчинила новий злочин, що свідчить про її стійку антисоціальну поведінку та небажання ставати на шлях виправлення, у зв`язку з чим таке звільнення засудженої від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України, не буде ефективним та є передчасним.

Доводи сторони захисту про те, що місцевим судом не було надано належної оцінки особи засудженої, є неспроможними, оскільки суд першої інстанції оцінив вагомі обставини, які можуть вплинути на рішення про умовно-дострокове звільнення та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що наявність лише факту відбуття 2/3 частини призначеного покарання, з урахуванням інших, встановлених судом обставин, на виправлення засудженої не вказують.

При цьому, колегія суддів зауважує, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженої під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України, є її обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Враховуючи викладене, суд вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, за доводами апеляційної скарги, для її скасування, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженої ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 листопада 2022 року про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_10