Єдиний унікальний номер №175/1124/23
провадження №1-кс/175/216/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання дізнавача СД ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000035 від 11 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання дізнавача СД ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що 10.03.2023 року до чергової частини відділення поліції № 8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 10.03.2023 року о 16:19 годині в ході проведення профілактичних заходів співробітниками поліції перевірено магазин продуктів харчування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де продавець вказаного магазину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на законну вимогу співробітників поліції надала особисту медичну книжку, яка містить явні ознаки підробки.

11.03.2023 року, відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 214 КПК України, відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035 за ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що предметом даного кримінального правопорушення, згідно протоколу огляду місця події від 11.03.2023 року, є особиста медична книжка видана на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із серією та номером 1ААВ 226741 та видана КНП «ДЦПМСД №8 ДМР», з датою проведення медичного огляду від 05.01.2023 року.

Так, 10.03.2023року було проведено огляд місця події, за участю гр. ОСОБА_5 у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , де остання у присутності двох понятих добровільно видала свою особисту медичну книжку серії/№ 1ААВ НОМЕР_1 , видану КНП «ДЦПМСД №8 ДМР», з датою проведення медичного огляду від 05.01.2023 року на її ім`я, яке відповідно до протоколу огляду місця події містить ознаки підробки.

В ході огляду вказану особисту медичну книжку серії/№ 1ААВ НОМЕР_1 , видану КНП «ДЦПМСД №8 ДМР», з датою проведення медичного огляду від 05.01.2023 року на ім`я ОСОБА_5 було вилучено та 11.03.2023 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Крім цього, ОСОБА_5 пояснила, що в дійсності вищевказана особиста медична книжка належить їй, яку вона, без передбаченого законом дозволу придбала у невстановленої особи за грошові кошти.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, для збереження речових доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України метою накладення арешту на особисту медичну книжку на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія/№1ААВ НОМЕР_1 , видану КНП «ДЦПМСД №8 ДМР», з датою проведення медичного огляду від 05.01.2023 року є збереження речових доказів.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачаються наявність достатніх підстав вважати, що вилучені в ході огляду речі є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, а отже можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у органа досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно з метою збереження, запобігання його перетворення, зміни або знищення.

Прокурор надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000035 від 11 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та іншими документами, що містяться в матеріалах справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч. 5 ст.171 КПК України, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу. Названі статті встановлюють, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації; та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

11 березня 2023 року дізнавачем СД ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 винесено постанову про визнання речовими доказами вищезазначене майно, яке було вилучене під час проведення огляду.

Відповідно до вимог ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, слідчий суддя вважає необхідним клопотання слідчого задовольнити накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000035 за ч. 4ст. 358 КК України, а саме: на особисту медичну книжку на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія/№1ААВ НОМЕР_1 , видану КНП «ДЦПМСД №8 ДМР», з датою проведення медичного огляду від 05.01.2023 року, яку вилучено в ході огляду місця події від 10.03.2023 року,в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000035 від 11 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000035 за ч. 4ст. 358 КК України, а саме: на особисту медичну книжку на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія/№1ААВ НОМЕР_1 , видану КНП «ДЦПМСД №8 ДМР», з датою проведення медичного огляду від 05.01.2023 року, яку вилучено в ході огляду місця події від 10.03.2023 року,в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1