Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4942/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
Категорія ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_4
УХВАЛА

23 січня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_4

суддів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

секретаря ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001015 від 04.03.2020, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2021 року, ОСОБА_9 засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання встановлено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.03.2020 по день набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 28.01.2022 (включно).

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_13 299280 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч двісті вісімдесят) грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 700000 (сімсот тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди. Позов в частині стягнення витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн. - залишено без розгляду.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 12025 (дванадцять тисяч двадцять) грн. 60 коп. та 8900 (вісім тисяч дев`ятсот) грн. 84 коп. на користь держави, в особі ТУ ДСА в Житомирській області.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави в особі Департаменту бюджету фінансів Житомирської міської ради - 23709 (двадцять три тисячі сімсот дев`ять) грн. 51 коп.

Від прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який згідно ст.12 КК України належить до особливо тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання винятково у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Зазначає, що обвинувачений немає постійного місця роботи, після вчинення злочину втік з місця вчинення злочину та знищив предмет, яким наносив удари ОСОБА_14 , має погашену судимість, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Вважає, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

Заслухавши прокурора та потерпілого, які підтримали вказане клопотання, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вироком Богунського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2021 року, ОСОБА_9 засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи характер та обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, є інвалідом 2-ї групи, немає постійного місця роботи, після вчинення злочину втік з місця вчинення злочину та знищив предмет, яким наносив удари потерпілому, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що на час постановлення ухвали, продовжують існувати обґрунтовані підстави вважати, що наявні не абстрактні, а конкретні ризики того, що обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та відповідно неможливості застосування до нього менш суворого запобіжного заходу.

Під час судового засідання прокурор належним чином обґрунтувала ризики, які передбачені статтею 177 КПК України та викладені в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, з чим погоджується апеляційний суд. А саме, ОСОБА_9 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

На переконання апеляційного суду, існуючі ризики не зменшились, їх запобігання неможливе без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 , а тому обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно продовжити строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам та наявні достатні правові підстави для продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення його належної процесуальної поведінки та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_11 , прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 29 листопада 20221 року неможливо закінчити до спливу строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, тобто по 23 березня 2023 року включно.

Керуючись ст.ст. 199, 331, 405 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 днів, а саме по 23 березня 2023 включно.

Строк дії ухвали по 23 березня 2023 включно.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: