Справа № 194/310/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0000063 від 20 лютого 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каїри Горностаївського району Херсонської області, громадянина України із вищою освітою, працюючого на посаді сімейного лікаря КНП «ЦПМСД» БСР ДО Богданівська АЗПСМ № 2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області №79 о/с від 15.02.2021 ОСОБА_7 , призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Павлоградського районного відділу поліції та відповідно до службових обов`язків ОСОБА_7 є особою, яка постійно здійснює функції представників влади в органах державної влади, у зв`язку з чим в силу п. 1 Примітки до ст.364 КК України є службовою особою.

17.02.2023 приблизно о 21-00 годині, поліцейський ОСОБА_7 , спільно з інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , здійснювали патрулювання території Богданівської сільської ради, на службовому автомобілі та поблизу магазину «Анастасія», по вул. Горького в с. Богданівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, ними був зупинений транспортний засіб «ЗАЗ Славута» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , якого було повідомлено про те, що на нього буде складено адміністративні протоколи, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, п.п. 2.9а та за ч. 1 ст. 126 КУпАП, п.п. 2.1б. Також його було відсторонено від права керування шляхом евакуації транспортного засобу до повного витверезіння. Автомобіль марки «ЗАЗ Славута» д.н.з НОМЕР_1 було тимчасово вилучено на майданчик ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

20.02.2023 о 10.50 год. у ОСОБА_6 , в кімнаті прийому громадян ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області: Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Лермонтова, 15, під час спілкування з ОСОБА_7 стосовно повернення транспортного засобу марки «ЗАЗ Славута» виник умисел направлений на пропозицію та безпосереднє надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення будь-яких дій службовою особою на користь останнього, з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Того ж дня, тобто 20.02.2023 приблизно о 10.52 годині, там же ОСОБА_6 діючи умисно, будучи обізнаним, про те, що ОСОБА_7 є службовою особою, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 5 000 гривень, за вчинення дій на його користь, з використанням наданої їй влади, а саме за повернення тимчасово вилученого майна, а саме транспортного засобу марки «ЗАЗ Славута» однак співробітник поліції ОСОБА_7 попередив ОСОБА_6 про те, що він є службовою особою, яка постійно здійснює функції представника влади та роз`яснив, що за факт пропозиції службовій особі неправомірної вигоди, настає кримінальна відповідальність.

20.02.2023 близько 10.54 годині ОСОБА_6 знаходячись в кімнаті прийому громадян ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі, а саме поклав під папку синього кольору, що лежала на столі поліцейського ОСОБА_7 за повернення тимчасово вилученого майна - транспортного засобу «ЗАЗ Славута» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 5 000 гривень, тим самим надав неправомірну вигоду у вказаному розмірі.

20.02.2023 року в період часу з 11 години 30 хвилин до 11 години 40 хвилин вказані кошти було виявлено та вилучено з-під папки синього кольору грошові кошти у розмірі 5000 гривень, купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 8 штук, серії номер: ХБ 2096626, ХВ 4269432, АГ 2515041, АЗ 1908513, ХЖ 1312258, ГБ 3920020, ЕЖ 9559986, АБ 6500187 та купюра номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 5 штук, серії номер: УР 0585796, УА 7660357, УА 0651277, ДЕ 3332078, ЕЄ 8268600, які ОСОБА_6 надав поліцейському ОСОБА_7 , у вигляді неправомірної вигоди.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч.1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а також надання такої вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

02 березня 2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за участі захисника укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Також зазначив, що дійсно на нього було складено два протоколи та вилучено автомобіль. Він намагався його забрати та запропонував, а потім передав поліцейському неправомірну вигоду в сумі 5000 грн. У вчиненому розкаюється.

Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого, пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, характеризується позитивно, має постійне місце роботи.

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2023 року було накладено арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на: грошові кошти у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 8 штук, серії номер ХБ 2096626, ХВ 4269432, АГ 2515041, АЗ 1908513, ХШ 1312258, ГБ 3920020, ЕЖ 9559986, АБ 8500187 та купюри номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 5 штук, серії номер: УР 0585796, УА 7660357, УА 0651277, ДЕ 3332078, ЕЄ 8268600, що належать ОСОБА_6 , який слід скасувати з метою застосування спец конфіскації до вказаних грошових коштів.

Відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України до ОСОБА_6 слід застосувати заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації у власність держави грошових коштів у розмірі 5000 грн.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської обласі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 02 березня 2023 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за яке призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду від 22 лютого 2023 року, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на речовий доказ у вигляді грошових коштів у сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 8 штук, серії номер : ХБ 2096626, ХВ 4269432, АГ 2515041, АЗ 1908513, ХШ 1312258, ГБ 3920020, ЕЖ 9559986, АБ 8500187 та купюри номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 5 штук, серії номер: УР 0585796, УА 7660357, УА 0651277, ДЕ 3332078, ЕЄ 8268600, що належать ОСОБА_6 - скасувати.

На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави вказані кошти у розмірі 5000 грн., купюрами номіналом по 500 (п`ятсот) гривень в кількості 8 штук, серії номер : ХБ 2096626, ХВ 4269432, АГ 2515041, АЗ 1908513, ХШ 1312258, ГБ 3920020, ЕЖ 9559986, АБ 8500187 та купюри номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 5 штук, серії номер: УР 0585796, УА 7660357, УА 0651277, ДЕ 3332078, ЕЄ 8268600,що знаходяться на зберіганні в УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 001537).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1