ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/130/23 Справа № 711/8224/20 Категорія: ч.1 ст.125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04 листопада 2022 року, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Республіка Вірменія, вірмена, громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта вища - технічна, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

Визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_8 від призначеного йому покарання повністю звільнено у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 процесуальні витрати (за надання правничої допомоги) в сумі 5 000 грн.

в с т а н о в и л а :

Вироком районного суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 29 вересня 2020 року близько 08 години 10 хвилин, перебуваючи біля будинку № 449 вулиці Гоголя в місті Черкаси, під час конфлікту між ним та колишньою співмешканкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи прямий умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи можливість настання суспільно - небезпечних наслідків, умисно почав штовхати останню двома руками в ліве плече, намагаючись її збити з ніг. Потім він умисно наніс своєю правою ногою близько десяти ударів в її ліве стегно ноги та своєю лівою ногою наніс близько десяти ударів в її праве стегно ноги. Після чого ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, наніс три удари кулаком своєї правої руки в ліве плече ОСОБА_9 та три удари кулаком лівої руки в праве плече потерпілої, чим заподіяв їй фізичного болю.

Не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення прокурор вважає, що даний вирок підлягає зміні через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В решті вирок районного суду залишити без змін.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що суд всупереч вимогам ч.1 ст.65 КК України помилково призначив ОСОБА_10 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що перевищує передбачений санкцією ч.1 ст.125 КК України максимальний розмір штрафу, що становить штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала доводи наведені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення обвинуваченого та захисника, які не заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом в повному обсязі не виконані.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчинені ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України при обставинах наведених у вироку відповідає фактичним обставинам справи, які не оспорюється в апеляційній скарзі.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано вірно, за ч. 1 ст. 125 КК України, як ямисне легке тілесне ушкодження, що також не оспорюється в апеляційній скарзі. За таких обставин, колегія суддів не проводить детальний їх аналіз в цій частині та відповідно до вимог ст.404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.

Відповідно до вимог ч.1 ст.65 КК Україн, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою ст.53 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_8 визнаний винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі до 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Місцевий суд, в порушення вимог ст.65 КК України призначив ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що перевищує максимальний розмір штрафу, передбачений санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до вимог ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 колегія суддів дотримуючись Загальної частини та в межах Особливої частини Кримінального кодексу, з додержанням вимог ст.65, 66 КК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який вчинив кримінальний проступок, вину не визнав, що свідчить про його відношення до скоєного, на спеціальних обліках не перебуває, характеризується, як такий, що неодноразово вчиняв неправомірні дії відносно колишньої цивільної дружини, в результаті чого останнього було поставлено на профілактичний облік в категорії «Кривдник» до бази даних ГУНП в Черкаській області від 11.09.2020, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, тому вважає за необхідним призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання.

З врахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.2 ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.

Вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04.11.2022 стосовно ОСОБА_8 - змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.125 КК України із штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян на штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 04.11.2022 стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Головуючий-суддя -

Судді -