Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
638/3581/22: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти власності; Грабіж.
Надіслано судом: 13.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 13.02.2023
Номер судового провадження: 11-кп/818/217/23
ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-кп/818/217/23 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 638/3581/22 Головуючий І інстанції ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 грудня 2022 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000816 від 01.06.2022, за частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 186 КК України, -

встановила:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.12.2022 задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 днівдо 24.02.2023 року.

Не погодившись з вказаною ухвалою, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27.12.2022 року, постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, яка не відповідає загальним засадам гуманності та справедливості і постановлена з чисельними порушеннями процесуальних норм та законів.

Зазначає, що суд першої інстанції при постановленні рішення вважає, що при перебуванні його на волі, він буде переховуватись від суду, оскільки йому, у випадку визнання вини, загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років.

Обвинувачений вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив йому в долученні до матеріалів справи письмових заперечень на клопотання прокурора в яких зазначено факт того, що інкримінований йому злочин він не вчиняв і довести це йому буде зручніше не ухиляючись від законного розгляду справи, а навпаки більше сприяючи розвитку судового провадження, встановленню істини та справедливості.

На думку апелянта ризик, на який посилається суд першої інстанції, як на нібито існуючий, насправді є надуманим, а обставини на які вказує обвинувачення є припущенням, яке не відповідає та не може відповідати дійсності. Також не відображає обставин справи твердження суду першої інстанції той факт, що суд нібито оцінює сукупність обставин, що є помилкою у оцінці доказів та протирічить вимогам статті 94 КПК України.

Прокурор ОСОБА_7 надав до Харківського апеляційного суду заяву про здійснення апеляційного розгляду без його участі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 був належним чином повідомленні про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання суду апеляційної інстанції не явився, про поважні причини свого неприбуття не повідомив.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до положень частини 4 статті 405 КПК України, неприбуття учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши представлені матеріали судового провадження, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 суд першої інстанції, враховуючи, наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, який встановлений судом при обранні запобіжного заходу та продовжує існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання, а також вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення під час воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та те, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризику, передбаченого пунктом 1 частиною 1 статті 177 КПК України.

З таким висновком суду погоджується й суд апеляційної інстанції, вважає його обґрунтованим та вмотивованим.

Під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 186 КК України, за яке передбачене позбавлення волі до 10 років.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо існування ризиків, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, який скоєний ним в період воєнного стану, на думку суду апеляційної інстанції у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також до неналежного дотримання ним його процесуальних прав та обов`язків.

Апеляційний суд також бере до уваги те, що відповідно до наявних в матеріалах провадження відомостей обвинувачений, ОСОБА_6 міцних соціальних зав`язків не має, що додатково може свідчити про існування ризику переховування обвинуваченого від правоохоронних органів та суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанії не приймає до уваги доводи обвинуваченого щодо відсутності ризику, який існував на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на помилковість твердження суду першої інстанції про існування ризику передбаченого пунктом 1 частини 1 статті177 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки існування ризику, в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду, об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні та на час апеляційного розгляду вони не зникли та не зменшилися.

Враховуючи вищенаведені відомості, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим та доведеним ризик, яким прокурор обґрунтовує необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризик, який існував на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшився, а його доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, оскільки суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, відповідно до яких прийняв рішення, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з обмеженням волі не зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, з чим погоджується суд апеляційної інстанції та не вбачає правових підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали за доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 27 грудня 2022 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді:

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...