Справа № 383/291/23
Номер провадження 1-кс/383/63/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погодженого начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000002 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кіровоград Кіровоградської області, українки, громадянина України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, маючої базову вищу освіту, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 за погодженням з начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , якій 18.01.2023 року вручено повідомлення про підозру в тому, що вона будучи директором «ОВК-Технолоджі», службовою особою, що постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, завдяки своїй посаді наділена правомочністю оперативно-господарського управління та розпорядження майном, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.191 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у великих розмірах та кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.366 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є службове підроблення - внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали.

ОСОБА_5 та її захисник заперечили проти запропонованого слідчим виду запобіжного заходу-тримання під вартою, оскільки підозра не обґрунтована, роботи перевиконані, однак незважаючи на звернення сторони захисту нової експертизи не проведено, та відсутні ризики невиконання підозрюваною процесуальних обов`язків, слідству не перешкоджає, з`являлась на кожен виклик до слідчого, неявок не допускала, незаміжня, має на утриманні неповнолітнього сина та мати-пенсіонера.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст.184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки сукупний зміст висновків експертів, платіжні доручення містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри по відношенню до ОСОБА_5 за ч.4 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

На початковій стадії досудового розслідування з об`єктивних причин не можна дати остаточну оцінку належності, допустимості доказів та кваліфікуючим ознакам, а також з точки зору їх достатності. Перелічені обставини з`ясовує суд на стадії судового розгляду. При вирішенні цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконав слідчий з прокурором.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. (п.4 ч. 2 ст.183 КПК України).

Злочин, по якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: закінченим, корисливим, особливо тяжким, умисним, посягає на суспільні інтереси - проти чужої власності. Взято до уваги й тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винною у вчиненні злочинів, - за ч.4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, за ч.2 ст.366 КК України у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).

Кримінальний процесуальний закон покладає на сторону обвинувачення обов`язок довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків позапроцесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У даному конкретному випадку необхідно особливо ретельно забезпечити засаду: рівності сторін, свободи від самовикриття, забезпечення права на захист, змагальність та свободи в поданні суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (ст. 7 КПК України, загальні засади кримінального провадження).

Додержуючись вимог частин 1 та 2 ст. 22 та ст. 26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів, у зв`язку із чим переконаний у необхідності забезпечення ОСОБА_5 гарантованого їй права на свободу, згідно якого ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом (ст.29 Конституції України). Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

Дійсно, прокурор довів сукупність: обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування менш суворих видів заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).

Прокурор не подав доказів умисного переховування від слідчого чи неповажності неявок. Навпаки, підозрювана зобов`язується добровільно, свідомо, своєчасно з`являтися для проведення процесуальних дій, тобто безпідставні припущення прокурора про ризик невиконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків. Припущення не використовуються при доказуванні. Прокурор не подав доказів, що підозрювана не з`явилась для проведення слідчих дій. Таким чином, не існує законних передумов стверджувати, про ризик ухилення підозрюваної у цьому провадженні від слідства та суду має достатній ступень для застосування до неї найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Навпаки, дії підозрюваної свідчать про прагнення об`єктивно дослідити докази, бажанні повно та всебічно їх перевірити і дати належну правову оцінку із зазначенням кваліфікуючих ознак. Сукупність вказаних обставин переконує, що ризику переховування є незначним. Вона має постійне місце проживання, родину, яка складається з неповнолітнього сина та непрацездатної матері тобто має сталі соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання та останнім місцем роботи, що свідчать про достатній рівень її репутації.

Додержуючись вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, врахована відсутність у ОСОБА_5 судимостей. Підозрювана не перешкоджає слідству, суспільну небезпеку усвідомлює. Не зафіксовано спроб підозрюваної змінити місце її реєстраційного обліку, проживання, чи переховуватись від слідства. Не перебуває на обліках у нарколога та психіатра.

Суд не вбачає підстав для застосування до підозрюваної найсуворіший запобіжний захід.

Крім того, ОСОБА_5 стверджує про неухильне виконання у майбутньому покладених на неї процесуальних обов`язків підозрюваного. Запевняє, що буде з`являтись для проведення слідчих дій з її участю. Заперечує можливість зміни нею місця постійного проживання.

За правилами ст.ст. 36, 40 КПК України на прокурора та слідчого покладається обов`язок організувати проведення своєчасного ефективно досудового розслідування. Орган досудового розслідування мав достатньо часу і процесуальну можливість на відшукання, процесуальну фіксацію та забезпечення збереження доказів, а також допит свідків і вжити заходи для їх захисту чи зміни анкетних даних останніх, з метою запобігання впливу на очевидців та їх родичів. Відсутні обставини, що обтяжують відповідальність.

Не існує ризику вчинення підозрюваною нового злочину, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого з метою уникнення покарання так як підозрювана на даний час не працює. На поліцію покладається обов`язок ефективно організувати та забезпечити умови неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням застосованого щодо підозрюваного виду запобіжного заходу. Завдяки цьому орган досудового розслідування зможе попередити ризик можливого вчинення нового злочину. Застосування менш суворого заходу забезпечення разом з постійним контролем з боку органу поліції здатні попередити існуючі ризики. Перебільшеним є звернення слідчого з клопотанням про застосування найсуворішого виду запобіжного заходу.

З урахуванням можливих наслідків процесуального вирішення цього кримінального провадження, ступеню суспільної небезпеки та особи підозрюваної, разового характеру інкримінованої події, обґрунтовано вважаю, що на час проведення досудового розслідування ОСОБА_5 достатньо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням її під вартою, застосувавши останній тримання під домашнім арештом певний період доби, що відповідає існуючому ступеню ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Такий вид запобіжного заходу є насамперед гуманним та в достатній мірі забезпечить виконання підозрюваноюїї процесуальних обов`язків, забезпечить реалізацію прав на працю та своєчасне якісне медичне обслуговування, забезпечить її обов`язок утримувати соціально незахищених членів родини та контролювати її дії з боку правоохоронних органів. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) зазначено: що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно ч.ч. 1, 2 та 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді домашнього арешту співмірний з особою підозрюваної та обставинами пред`явленої їй підозри, буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1 - 5 ч.1 ст.177 КПК України, та забезпечить виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, забезпечить право підозрюваної на працю.

Повідомлення про підозру вручено ОСОБА_5 18.01.2023 року. З цього часу у неї виник процесуальний статус підозрюваної (ст.48 КПК України). Таким чином, строк досудового розслідування закінчується 18.03.2023 року, саме до цього дня має бути застосований запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 193-196 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погодженого начальником Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання її під домашнім арештом у певний період доби строком на тридцять один день.

Початок строку дії ухвали про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання її під домашнім арештом в певний період доби, рахувати з моменту проголошення цієї ухвали, тобто з 16 лютого 2023 року.

Застосований ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби припиняє свою дію 18 березня 2023 року.

У період дії запобіжного заходу покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- заборонити залишати місце постійного проживання: домоволодіння по АДРЕСА_1 в період з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин;

- надавати можливість працівникам органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної з`являтись за місцем її проживання в домоволодіння по АДРЕСА_1 та вимагати від неї пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматись від спілкування зі свідками/потерпілим у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про працевлаштування, зміну свого місця проживання та роботи.

У разі невиконання покладених на підозрювану вище наведених обов`язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід. Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника відділу поліції, за місцем проживання підозрюваної.

Копію ухвали вручити підозрюваній, слідчому для виконання та постановлення на облік ОСОБА_5 і здійснення за нею контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1