Справа № 522/4148/23
Провадження № 1-кп/522/1519/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000015 від 01.02.2023 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, не працює та не навчається, не заміжня, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

- 02.02.2022 року Суворовським районним судом за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт (змінено Одеським апеляційним судом ухвалою від 30.08.2022 року - покарання у вигляді 30 годин громадських робіт),

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

встановив:

Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи

Так, 22.01.2023 року приблизно о 22.20 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала біля будинку No 66 по вул. Преображенській в м. Одесі де підшукувала громадян, грошовими коштами яких вона мала намір заволодіти шляхом обману під виглядом розміну крупних купюр на купюри меншого номіналу. Діючи з вказаною метою ОСОБА_3 заздалегідь придбала сувенірні гроші у вигляді дійсних банкнот які містили надпис «сувенір» та «це не гроші» і мала при собі 2 купюри номіналом 1000 грн. та 31 купюру номіналом 200 грн.

Помітивши ОСОБА_7 який йшов по вулиці, ОСОБА_3 підійшла до нього та з метою введення в оману повідомила неправдиві відомості про те, що їй необхідно терміново прибути додому де знаходиться її малолітня дитина, а через те, що у неї немає телефону попросила викликати таксі. На прохання ОСОБА_3 , ОСОБА_7 викликав їй таксі за зазначеною адресою після чого остання, користуючись темною порою доби, попросила його розміняти начебто наявну в неї тисячу гривневу купюру на купюри меншого номіналу щоб розрахуватись за таксі. Будучи введеним в оману ОСОБА_3 щодо її дійсних намірів, ОСОБА_7 погодився задовільнити її прохання та почав відраховувати одну тисячу гривень наявними у нього більш мілкими кутюрами. У цей час за викликом ОСОБА_7 прибув автомобіль таксі і ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, не дочекавшись поки він відрахує одну тисячу гривень, під надуманим приводом, що вона поспішає додому, передала ОСОБА_7 зазначену сувенірну купюру номіналом 1000 грн., отримавши від нього 870 гривен, які він на той час встиг відрахувати та швидко сіла в таксі, виконавши таким чином всі дії, які вона вважала за необхідне для заволодіння зазначеними чужими грошовими коштами та маючи первинну можливість розпорядитись ними на власний розсуд. Однак ОСОБА_7 , отримавши зазначену сувенірну купюру та оглянувши її виявив факт передання йому сувенірної тисячної купюри та вжив заходів щодо затримання ОСОБА_3 яка перебувала в таксі та виклику співробітників поліції за зазначеним фактом.

Також 30.01.2023 року приблизно о 16.40 год. ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала біля будинку No 33 по вул. Градоначальницькій в м. Одесі де на її прохання зупинився ОСОБА_8 який керував автомобілем FORD FUSION державний номер НОМЕР_1 та попросила підвезти його на ріг проспекту Гагаріна та провулка Ботанічного. Під час руху за вказаним маршрутом ОСОБА_3 з метою викликати довіру до своєї особи та отримати доступ до мобільного телефону ОСОБА_8 , пожалілася на видуманий нею факт викрадення телефону та надала йому 400 грн. попросивши перерахувати їх на картковий рахунок її мами за допомогою мобільного додатку «А-Банк», який був встановлений в належному йому мобільному телефоні. Після того як ОСОБА_8 виконав її прохання та перерахував зазначену суму на вказаний нею рахунок, ОСОБА_3 одразу ж відволікла його увагу під надуманим приводом необхідності зателефонувати матері, щоб повідомити про переказ їй грошових коштів на картковий рахунок, внаслідок чого ОСОБА_8 не закрив мобільний додаток «А- Банк» на телефоні. Отримавши внаслідок обману доступ до мобільного телефону ОСОБА_8 , ОСОБА_3 діючи умисно з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, повторно, отримавши доступ до мобільного додатку «А-Баню» який забезпечував доступ до карткового рахунку ОСОБА_9 № НОМЕР_2 в АТ «А-БАНК» та о 16:44 здійснила повторну транзакцію, перерахувавши грошові кошти у сумі 3000 гривень на рахунок, який обслуговує картку № НОМЕР_3 в АТ «Південний» яка належить матері ОСОБА_3 , після чого повернула мобільний телефон його власнику ОСОБА_8 зробивши вигляд, що тільки телефонувала своїй матері з приводу переказу коштів.

В подальшому ОСОБА_10 на вимогу своєї доньки ОСОБА_10 отримала зазначені кошти в сумі 3000 гривень готівкою з належного їй карткового рахунку та передавши останній, внаслідок чого ОСОБА_10 завдала потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 3000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні двох епізодів кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 190КК України, - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Оцінка суду щодо кваліфікації досудовим слідством вищенаведених дій обвинуваченого.

Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, яке кваліфікується як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 кваліфіковано вірно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку (ч. 3 ст. 349 КПК України).

Так, обставини вчинення ОСОБА_3 злочину встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК, з огляду на наступне.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 190 КК України, визнала повністю, та підтвердила вищевикладені обставини вчинення злочину. У скоєному щиро покаялась.

Крім того, обвинувачена заявила про те, що вона з доказами, добутими органами досудового слідства в підтвердження її провини згодна, їх не оспорює і просить суд в судовому засіданні їх не досліджувати.

Оскільки ОСОБА_3 визнала свою провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження усіх доказів та розглянув справу відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст обставин, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, сумнівів у добровільності її позиції немає, останній роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Мотиви суду

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені нею злочину, та, діючи згідно ст. 337 КПК лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до вищевказаного обвинувального акту, кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Аналіз вищевикладеного свідчить про те, що виправлення ОСОБА_3 , можливо лише в умовах її ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки ОСОБА_3 будучи судимим за умисні злочини проти власності, відповідних висновків для себе не зробила, тобто не піддався заходам перевиховання, на шлях виправлення не стала та знов вчинила корисний злочин проти власності, що свідчить про її свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві, відсутність бажання стати на шлях виправлення, її стійку антисоціальну спрямованість, а тому саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 190 КК України.

В той же час, вироком Одеського апеляціного суду від 30.08.2022 року ОСОБА_3 засуджена за ч. 1 ст. 190 КК України до 30 годин громадських робіт. У зв`язку з тим, що після постановлення вироку було встановлено, що ОСОБА_3 винен у скоєнні зазначеного вище злочину, яке він скоїв до винесення вироку, то остаточне покарання має бути призначене в силу ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні експертні дослідження не проводились, у зв`язку з чим витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 349, 368-371, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Одеського апеляціного суду від 30.08.2022 у вигляді 30 годин громадських робіт, яке відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, в перерахунку громадські роботи на позбавлення волі, виходячи із співвідношення одному дню дню позбавлення волді відповідає вісім годин громадських робіт (30:8=3), відповідає 3 дням бозбавлення волі, та остаточно за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року 3 (три) дня позбавлення волі.

Початок відбування позбавлення волі рахувати з моменту приведення вироку для виконання.

Речові докази:

- відповідно до постанови про визнання речових доказів від 21.02.2023 року, а саме: банківська картка «Південний» - вважати повернутим власнику згідно зберігальної розписки;

- відповідно до постанови про визнання речових доказів від 16.02.2023 року, а саме: гроші в сумі 870 гривень номіналом 2 купюри по 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень, 3 купюри по 50 гривень, та 1 купюра номіналом 20 гривень - вважати повернутим власнику згідно зберігальної розписки, 1 купюра номіналом 1000 гривень сувенір, та 31 купюра з надписом сувенір номіналом 200 гривень після вступу вироку в законну силу знищити;

- відповідно до постанови про визнання речових доказів від 16.02.2023 року, а саме: купюру номіналом 1000 гривень з надписом сувенір - після вступу вироку в законну силу знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: