Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 617/2117/21
Номер провадження 1-кп/948/134/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2022 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

перекладача ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вірменії, громадянина Вірменії, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України

відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України в судовому засіданні 27.10.2022 проголошено вступну та резолютивну частини Ухвали,-

в с т а н о в и в:

25.10.2022р. до суду надійшло клопотання захисників обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний час доби. Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час обвинувачений утримується в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з липня 2021 року, натомість має міцні соціальні зв`язки, постійне місце мешкання, проживає з дружиною та двома синами, являється людиною похилого віку, пенсіонером, характеризується позитивно та в силу си.89 КК України раніше не судимий. ОСОБА_7 страждає на дистонію та цукровий діабет та потребує огляду і консультації лікарів: ендокринолога, терапевта, невропатолога, кардіолога, проте перебуваючив СІЗО потрібної медичної допомоги не отримує. При обранні запобіжного заходу до обвинуваченого суди зазначали про недостатність застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, але останній провину визнавав, має необережну форму вини, обвинувачений має намір відшкодувати збитки потерпілим та свідки допитані, а тмоу на думку захисту після 15 місячного знаходження під вартою вдсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України щодо можливості переховуватися від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити докази, незаконно впливати на потерпілого, свідків тощо. Захист вважає, що застосування домашнього арешту в нічний час доби буде достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Крім цього, після спливу певного часу сама підозра не може бути виправданням для тримання особи під вартою, а відтак повинні існувати інші ризики чи підстави.

У судовому засіданні прокурор просив у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити, посилаючись на те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді трмиання під вартою, на сьогодні продовжують існувати, доказів того, що обвинувачений може перебувати під домашнім арештом за місцем проживання родини, а саме документів на житло, не надано, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, внаслідок яких одна дитина загинула, інша отримала тяжкі тілесні ушкодження, з місця події втік, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Захисники обвинуваченого просили задовольнити клопотання та покликалися на те, що обвинувачений вину визнає, не намагався перешкоджати слідству, відсутні докази наявності наміру обвинуваченого виїхати за межі України, можливого впливу на потерпілих та свідків. Крім цього, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, одружений, має синів, в нього є проблеми зі здоров`ям, потребує лікування в умовах стаціонару, але в СІЗО таких можливостей не має та є особою похилого віку.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження, допитавши свідків, дійшов такого висновку.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 27.07.2021р. близько 20 год 55 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та не маючи посвідчення водія, керував автомобілем ВАЗ-21063 днз НОМЕР_1 по вул. Миру в смт Вільча Чугуївського району Харківської області в напрямку вулиці Харківської, де біля будинку № 33, діючи необережно, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішоходів, які рухалися попереду в попутному напрямку, в порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , 2005 року народження, який отримав тяжкі тілесні ушкодження та на пішохода ОСОБА_10 , 2006 року народження, який помер в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після вчинення ДТП ОСОБА_7 не зупинився та не вжив заходів для надання допомоги потерпілим і зник з місця пригоди.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за:

-ч. 3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження та спричинили смерть потерпілого;

-ч.1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів для самозбереження через малолітство, старість, хворобу, або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні вказаних злочинів обґрунтовується матеріалами, які є в розпорядженні прокурора, зокрема: протоколом огляду місця пригоди, протоколами допиту свідків та потерпілих, речовими доказами, висновками судово-медичної та автотехнічної експертизи, речовими доказами та ін.

27.07.2021р. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою від 30.07.2021 слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді трмиання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27.09.2021, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування (а.с.59-61 т.1). При цьому слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків, потерпілих.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 23.12.2021р. обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 20.02.2022р. (а.с.109-119 т.1).

Також ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 10.02.2022р. обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 10.04.2022р. (а.с.227-232 т.1).

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022р.

Згідно з розпорядженням Голови Верховного Суду № 2/0/0-22 від 08.03.2022р. змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, зокрема: Машівському районного суду Полтавської області визначена підсудність справ Вовчанського районного суду Харківської області.
В послідуючому ухвалами Машівського районного суду Полтавської області обвинуваченому неодноразово продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз до 23.11.2022 року включно (а.с.46-48 т.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частини перша статті 177 КПК України).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, Машівський районний суд 21.09.2022 року при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановив існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може здійснювати вплив на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Суд уважає що вказаний ризик продовжує існувати, враховуючи встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків, потерпілих.

Крім того, суд враховує вимоги статті 178 КПК України та зазначає, що обвинуваченому загрожує тяжке покарання, оскільки санкція ч.3 ст.286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, він є особою похилого віку.

Суд враховує доводи захисників про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, який дійсно має ряд хронічних захворювань, водночас за довідками може перебувати в умовах СІЗО та отримує лікування (а.с.32-35 т.2).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , дружина та син обвинуваченого, кожен окремо, показали, що ОСОБА_7 хворіє та потребує лікування в умовах стаціонару, наміру виїхати за межі України не має, буде вчасно з`являтися до суду, вони на даний час проживають в місті Харкові в родичів.

З урахуванням наявності існування ризику можливості впливу обвинуваченого на свідків та потерпілих, тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 та його особи, того що на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, введено воєнний стан на всій території України та на території Харківської області проводяться воєнні (бойові) дії і громада, де зареєстроване місце проживання родини обвинуваченого, перебуває під обстрілами , натомість документів про місце проживання родини ОСОБА_8 в місті Харкові суду не надно, суд не уважає за можливе змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Суд зазначає, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_7 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, хоча частково й змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте в повній мірі не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.
Керуючись ст. ст. 177, 184, 194, 199, 331, 372 КПК України, суд,-

ухвалив:

у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 27.10.2022.

Суддя ОСОБА_1