В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" грудня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі судді ОСОБА_1 одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001952 від 12.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ударне Углегорськогго району Сахалінської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, шляхом вивчення його (обвинувального акту) та доданих до нього матеріалів,

у с т а н о в и в :

досудове розслідування даного кримінального провадження здійснено згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України, з урахуванням положень Глава 25. Особливості досудового розслідування кримінальних проступків того ж Кодексу та за його наслідками, на підставі отриманих від дізнавача, у порядку ст. 301 КПК, матеріалів, прокурор встановивши, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, прийняв рішення, відповідно до ч. 5 указаної статті наведеного Кодексу та вимог ст. 302 КПК, про звернення до суду з обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, котре було задоволено ухвалою суду та, як наслідок, судом визначено (1) розгляд обвинувального акту здійснювати без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, а (2) спрощене провадження щодо кримінального проступку здійснювати згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК, з урахуванням положень § 1. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків Глава 30. Особливі порядки провадження в суді першої інстанції того ж Кодексу.

Відповідно, Суд розглянув цей обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, установивши таке.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Як наслідок, обставини щодо учинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Тим самим, є установленими (дійсними) обставини відображені в обвинувальному акті, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме те, що ОСОБА_2 , на початку березня 2020 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому місці вирішив придбати підроблений офіційний документ, а саме - посвідчення водія категорії «В» на своє ім`я.

Реалізуючи свій умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення водія, ОСОБА_2 , приблизно на початку березня 2020 року, скориставшись всесвітньою мережею «Інтернет», знайшов оголошення про виготовлення посвідчення водія українського зразка. Після чого, за номером телефону, який був вказаний у оголошенні, зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка повідомила, що для виготовлення підробленого посвідчення водія необхідно надати персональні дані, а саме прізвище, ім`я, та по батькові, дату народження та особисту фотокартку ОСОБА_2 , які в подальшому буде використано для підробки посвідчення водія.

У подальшому, скориставшись всесвітньою мережею «Інтернет», ОСОБА_2 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, надіслав невстановленій досудовим розслідуванням особі особисті персональні дані, а саме прізвище, ім`я, та по батькові, дату народження та особисту фотокартку з метою внесення вказаних даних до підробленого посвідчення водія.

Після цього, невстановлена особа, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлений час, внесла особисті дані ОСОБА_2 до завідомо підробленого бланка посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.03.2020, виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

У подальшому, невстановлена особа, користуючись послугами ТОВ «Нова пошта», надіслала ОСОБА_2 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 10.03.2020, виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке останній отримав у відділенні ТОВ «Нова пошта» та сплатив за послуги за допомогою накладеного платежу грошові кошти у сумі 7000 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що він отримав посвідчення водія всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, що передбачений Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», залишив дане посвідчення в себе та в подальшому почав його використовувати для підтвердження права керувати транспортними засобами певної категорії.

Відповідно до висновку експерта від 21.09.2022 № СЕ-19/111-22/38497-ДД, бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 від 10.03.2020, виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає за способами друку та за спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України.

Згідно з даними ЄДР МВС України Головного сервісного центру МВС посвідчення водія серії НОМЕР_1 видано на ім`я іншої особи.

Крім того, ОСОБА_2 , 12.09.2022 року близько 09 години 00 хвилин перебував за адресою: м. Київ, бульвар Перова 24, де було зупинено транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 для перевірки документів. Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію», інспектори попросили ОСОБА_2 пред`явити документи, які засвідчують право на керування транспортним засобом, а саме посвідчення водія ОСОБА_2 .

У цей час у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на використання завідомо підроблених документів. Діючи з метою реалізації свого умислу на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , на законну вимогу інспекторів ОСОБА_2 пред`явив дане посвідчення водія серії НОМЕР_1 , достеменно знаючи, що даний документ підроблений.

Відповідно до висновку експерта від 21.09.2022 № СЕ-19/111-22/38497-ДД, бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 від 10.03.2020, виданого на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає за способами друку та за спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив пособництво у підробленні офіційного документа, який видається підприємством, установою, організацією і який надає права з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, тобто кримінальне правопорушення - проступок передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та використав завідомо підроблений документ, тобто скоїв кримінальне правопорушення - проступок, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

При цьому, Суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, уважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого дійсною та вірною.

Так, як відповідно до примітки ст. 358 КК під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому Суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, Суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на, що Суд в цій справі ураховуючи дані про особу обвинуваченого (наведені у вступній частині вироку) та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК у виді штрафу із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 70 КК, оскільки Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Також таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Процесуальні витрати вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, Суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання :

? за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в доход держави;

? за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_2 року народження, на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 943,90 грн.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_2 (підроблене) на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

С у д д я Оксана БІРСА