справа № 165/279/22
провадження №1-кп/165/156/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

звхисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду кримінальне провадження №0000795 від 09.12.2021 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дігтів, Володимир-Волинського району, Волинської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185,ч.2 ст.185,ч.2 ст.15,ч.2 ст.185, ч.1 ст.182, ч.2 ст.182 КК України,-

встановив:

26 червня 2021 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що її дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно викрала золотий ланцюжок 585 проби масою 9, 94 грам, вартістю 901 гривня 88 копійок за один грам, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 8964 гривні 69 копійок.

Також, 10 вересня 2021 року, приблизно о 11 год. 20 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в місті Нововолинськ (точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена), діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи дані банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме номер, термін дії та CVV/CVC (Card Verification Value/Code), користуючись своїм мобільним телефоном, ввела вказані дані у в діалогове вікно платіжного сервісу «LiqPay», з метою здійснення переказу грошових коштів в сумі 10000 грн. з банківської картки ОСОБА_4 на свою банківську картку № НОМЕР_2 ввела цифровий код для підтвердження переказу у платіжну систему «LiqPay» та повторно здійснила спробу переказу грошових коштів в сумі 10000 грн., однак не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, які не залежать від її волі, оскільки встановлений ліміт переказу був перевищений і грошові кошти в сумі 10000 грн. були повернуті на банківську картку потерпілого.

Крім того, 10 вересня 2021 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в місті Нововолинськ (точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена), діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи дані банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка належить ОСОБА_4 , а саме номер, термін дії та CVV/CVC (Card Verification Value/Code), користуючись своїм мобільним телефоном ввела вказані дані у в діалогове вікно платіжного сервісу «LiqPay», з метою здійснення переказу грошових коштів в сумі 8 000 гривень з банківської картки ОСОБА_4 на свою банківську картку № НОМЕР_2 ввела цифровий код для підтвердження переказу у платіжну систему «LiqPay» та повторно здійснила спробу переказу грошових коштів в сумі 8000 грн., однак не змогла довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, які не залежать від її волі, оскільки встановлений ліміт переказу був перевищений і грошові кошти в сумі 8000 грн. були повернуті на банківську картку потерпілого.

Також, в період з 11 вересня по 16 вересня 2021 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в місті Луцьк (точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена), повторно, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи дані банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка належить ОСОБА_4 , а саме номер, термін дії та CVV/CVC (Card Verification Value/Code), користуючись своїм мобільним телефоном ввела вказані дані та цифровий код для підтвердження переказу у діалогове вікно платіжного сервісу «LiqPay» та керуючись єдиним продовжуваним умислом здійснила перекази на банківську карту № НОМЕР_3 , яка перебувала у її володінні та користуванні: 11 вересня 2021 року, близько 09 години 01 хвилина, грошові кошти в сумі 5000 гривень; 11 вересня 2021 року, близько 10 години 20 хвилин, грошові кошти в сумі 5000 гривень; 12 вересня 2021 року, близько 10 години 33 хвилин, грошові кошти в сумі 5000 гривень; 13 вересня 2021 року, близько 10 години 33 хвилини, грошові кошти в сумі 5000 гривень; 14 вересня 2021 року, близько 12 години 11 хвилин, грошові кошти в сумі 5000 гривень; 16 вересня 2021 року, близько 10 години 27 хвилин, грошові кошти в сумі 5000 гривень, спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 30 000 гривень.

Крім того, в період з 29 вересня по 02 жовтня 2021 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в місті Нововолинськ (точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена), повторно, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи дані банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка належить ОСОБА_4 , а саме номер, термін дії та CVV/CVC (Card Verification Value/Code), користуючись своїм мобільним телефоном ввела вказані дані та цифровий код для підтвердження переказу у діалогове вікно платіжного сервісу «LiqPay» та керуючись єдиним продовжуваним умислом здійснила перекази та отримала: 29 вересня 2021 року, близько 13 години 58 хвилин грошові кошти в сумі 283 гривні на свою банківську карту № НОМЕР_4 ; 01 жовтня 2021 року, близько 10 години 56 хвилин грошові кошти в сумі 306 гривень на свою банківську карту № НОМЕР_5 ; 02 жовтня 2021 року, близько 12 години 47 хвилин грошові кошти в сумі 3000 гривень на банківську карту № НОМЕР_2 , спричинивши потерпілому майнову шкоду на загальну суму 3589 гривень.

Також, 24 жовтня 2021 року, близько 12 години 53 хвилини, ОСОБА_6 , перебуваючи в місті Нововолинськ (точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена), повторно, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи дані банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка належить ОСОБА_4 , а саме номер, термін дії та CVV/CVC (Card Verification Value/Code), користуючись своїм мобільним телефоном,ввела вказані дані та цифровий код для підтвердження переказу в діалогове вікно платіжного сервісу «LiqPay» та здійснила переказ грошових коштів в сумі 2412 гривень на банківську карту № НОМЕР_2 , яка перебувала у її володінні та користуванні, спричинивши потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 28 жовтня 2021 року, близько 20 години 13 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в місті Нововолинськ (точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена), повторно, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи дані банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка належить ОСОБА_4 , а саме номер, термін дії та CVV/CVC (Card Verification Value/Code), користуючись своїм мобільним телефоном ввела вказані дані та цифровий код для підтвердження переказу в діалогове вікно платіжного сервісу «LiqPay» та здійснила переказ грошових коштів в сумі 1300 гривень на банківську карту № НОМЕР_2 , яка перебувала у її володінні та користуванні.

Окрім цього, 24 жовтня 2021 року, близько 12 години 47 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в місті Нововолинськ (точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена), використовуючи власний мобільний телефон, з метою подальшого оформлення кредиту на потерпілого ОСОБА_4 та в порушення вимог ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI, згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 «до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження», а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці, отримавши та незаконно зберігаючи вказану конфіденційну інформацію відносно ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи дані банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка належить ОСОБА_4 , а саме номер, термін дії та CVV/CVC (Card Verification Value/Code), користуючись своїм мобільним телефоном подала онлайн заявку для отримання кредиту в сумі 2500 гривень у фінансовій установі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», та надала згоду на обробку персональних даних та передачу і отримання інформації до/з БКІ, таким чином без дозволу та відома ОСОБА_6 використала конфіденційну інформацію стосовно ОСОБА_4 , а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 та реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_7 виданого на ім`я потерпілого.

Також, 28 жовтня 2021 року, близько 20 години 11 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в місті Нововолинськ (точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена), використовуючи власний мобільний телефон, з метою подальшого оформлення кредиту на потерпілого ОСОБА_4 та в порушення вимог ст. 32 Конституції України, згідно якої «ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 №2297-VI, згідно якої «поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини»; ст. 21 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, згідно якої «інформація про фізичну особу є конфіденційною, конфіденційна інформація може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом»; а також усвідомлюючи, що згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 «до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження», а отже, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці, отримавши та незаконно зберігаючи вказану конфіденційну інформацію відносно ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи дані банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка належить ОСОБА_4 , а саме номер, термін дії та CVV/CVC (Card Verification Value/Code), користуючись своїм мобільним телефоном подала онлайн заявку для отримання кредиту в сумі 1680 гривень у фінансовій установі ТзОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» та надала згоду на обробку персональних даних та передачу і отримання інформації до/з БКІ, таким чином без дозволу та відома ОСОБА_6 повторно використала конфіденційну інформацію про ОСОБА_4 , а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 та реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_7 виданого на ім`я потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень та показала, що проживала з потерпілим ОСОБА_4 починаючи приблизно з серпня-вересня місяця 2020 року в його квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Без відома ОСОБА_4 , вона, 26.06.2021 року взяла в квартирі золотий ланцюжок потерпілого та здала його в ломбард «Благо» під заставу, отримавши на руки кошти в сумі 8000 грн., які використала на власні потреби. Ланцюжок у визначений договором строк не викупила і майно було реалізоване. Не заперечила, що їй був відомий код доступу ло банківської картки ОСОБА_4 і вона двічі намагалася перевести з неї кошти на свою картку. Перший раз в сумі 10000 грн., другий раз 8000 грн., але отримала відмову в звязку із перевищенням ліміту. Зазначила, що картка потерпілого видана ПАТ КБ «Приватбанк», а її картка АТ «Ощадбанк». Без відома ОСОБА_4 взяла його карту і переписала номер рахунку та CVV/CVC код, а термін лії картки потерпілого знала на память. В період з 11 вересня по 16 вересня 2021 року, перебуваючи в м.Луцьку, за допомогою мобільного телефону, перерахувала з картки ОСОБА_4 на свою картку шість разів по 5000 грн. Всього отримала 30000 грн., які на даний час потерпілому не відшкодувала. Зазначила, що ОСОБА_4 особисто повідомив їй про наявність такої суми коштів в нього на картці. Ліміт був встановлений 5000 грн. Не заперечила, що в період з 29 вересня по 02 жовтня 2021 року, перебуваючи в м.Нововолинську, таким же способом перерахувала з картки потерпілого на свою картку кошти в загальній сумі 3589 грн. 24 жовтня 2021 використавши персональні дані ОСОБА_4 оформила на його імя онлайн кредит, отримавши на свою картку кошти в сумі 2412 грн. та 28 жовтня 2021 також, використавши персональні дані потерпілого, без відома ОСОБА_4 , на його імя оформила онлайн кредит, отримавши на свою картку мікрокредит в сумі 1300 грн. Пояснила, що онлайн кредит офрмляла, зайшовши на сайт фінансової установи, залишала там заявку, чекала відповідь і за допомогою коду, який приходив на номер мобільного телефона ОСОБА_4 , попередньо в нього зясувавши цей код, оформляла кредит на потерпілого. Кошти приходили на його банківську картку, а вона їх перераховувала на свою банківську картку і використовувала на власні потреби. Мікрокредити оформляла на персональні дані потерпілого, зокрема його паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер, який знала на память. Про намір оформити кредит на ОСОБА_4 , його не повідомляла. Пояснила, що викрадений золотий ланцюжок потерпілий одягав 2-3 рази. У вчиненому щиро розкаюється, готова відшкодувати потерпілому щкоду в межах суми, яка вказана в обвинувальному акті. В звязку з цим цивільний позов ОСОБА_4 в редакції від 12.09.2022, визнає частково. При призначенні покарання, просить врахувати, що вона раніше подібних протиправних дій не вчиняла.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що проживаючи разом з обвинуваченою, в листопаді 2021 виявив пропажу золотого ланцюжка і запитав обвинувачену куди вона поділася, на що ОСОБА_6 відповіла, що завезла її до своєї мами. Пізніше він знайшов у квартирі договір застави і квитанцію, зрозумівши, що вказаний ювелірний виріб ОСОБА_6 здала в ломбард. Стосовно банкіської картки ПАТ КБ «Приватбанк», пояснив, що це була його зарплатна картка, підключена до програми Приват-24. Він не слідкував за рухом коштів на картці. Приблизно в листопаді 2021 року, користуючись банкоматом, побачив, що на його картці відсутні кошти. З sms повідомлень, які налходили на його мобільний телефон, дізнався про мікрокредити, оформлені на його імя та отримав вимогу про необхідність їх погашення. Після цього зателефонував у фінансові установи та повідомив, що жодних кредитів не оформляв. Через 2-3 дні все погасив, заборгованості не допустив. Стосовно золотого ланцюжка, який викрала ОСОБА_6 , пояснив, що це подарунок батьків, він одягав його дуже рідко, зберігав в пакетику. Зазначив, що ОСОБА_6 не просила в нього грошей, розповідала, що працює на престижній роботі в Володимир-Волинському виконкомі у сфері туризму. Про оформлення кредитів на його імя, не повідомляла, казала, що нічого про мікрокредити не знає. На даний час обвинувачена йому нічого не відшкодувала. Такими неправомірними діями ОСОБА_6 завдала йому глибоких моральних страждань, він втратив довіру до жінок, переживає стрес, внаслідок втрати значної суми коштів, хворіє гіпертонією, порушений його звиклий уклад життя, оскільки змушений був вживати термінових заходів до погашення кредитів та звертатися до правоохоронних органів з метою встановлення особи, винної у заволодінні його майном та коштами злочинним шляхом. Просить задоволити його цивільний позові в редакції від 12.09.2022 року в повному обсязі.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 в повному обсязі, виходячи із ринкової вартості викраденого золотого ланцюжка, що становить 19880 грн., та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 63317,62 грн. завданої майнової шкоди, 10000 грн. моральної шкоди, 9750 грн. витрат понесених ОСОБА_4 на правничу допомогу і суворо покарати обвинувачену відповідно до закону.

Визнавши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, повністю доведеною.

Суд визнає ОСОБА_6 винною у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Суд визнає ОСОБА_6 винною у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд визнає ОСОБА_6 винною у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Суд визнає ОСОБА_6 винною у незаконному використанні, поширенні конфіденційної інформації про особу, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Суд визнає ОСОБА_6 винною у незаконному використанні, поширенні конфіденційної інформації про особу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 182 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить: зявлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд не вбачає правових підстав віднести до помякшуючих покарання ОСОБА_6 обставин щире каяття, оскільки одним із основних критеріів такого є відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди потерпілому, що обвинуваченою по даний час не зроблено.

Обираючи покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчинених нею кримінальних прпавопорушень, дані про особу винної, яка раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштована, не є особою з інвалідністю, і призначає обвинуваченій покарання з врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України у виді обмеження волі.

Призначаючи такий вид покарання, суд враховує зазначені вище пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, вчинення ОСОБА_6 інкримінованих їй прротиправних діянь в період спільного проживання з ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без відбування призначеного покарання та приймає рішення про звільнення обвинуваченої від відбування покарання, призначеного судом з випробуванням та встановленням максимального іспитового строку, щоб обвинувачена в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення та вжила дієвих заходів до відшкодування шкоди, завданої потерпілому.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової та моральної шкоди, суд враховує положення ч.5 ст.128 КПК України, ст.1166 ЦК України та ч.1 ст.81 ЦПК України.

Під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження встановлено, що загальний розмір майнової шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями становить 46265,69 грн., які не відшкодовані.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Обгрунтовуючи позовні вимоги в частині відшкодування майнової щкоди, в редакції позовної заяви від 12.09.2022, ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_6 63317,62 грн., мотивуючи тим, що внаслідок злочинних дій по оформленню ОСОБА_6 двох мікрокредитів на його імя, йому завдано реальних збитків в розмірі сплачених на погашення сум - по кредитному договору №851757719 - 4085,00 та по кредитному договору № - 2051, 62 грн. Також не погоджується із оцінкою викраденого золотого ланцюжка, що становить, згілно обвинувачення, 8694,69 грн. Вважає, що вартість вказаного ювелірного виробу складає 19880,00 грн., надаючи на підтвердження цієї суми відповідь на адвокатський запит, надану ФОП ОСОБА_8 , про середню ринкову вартість одного грама ювелірних виробів в золоті 585 проби станом на 23.06.2022 р (а.м.п. 55)

Вказана відповідь, на думку суду, не може слугувати належним доказом вартості ювелірного виробу, а тому цивільний позов в частині стягнення майнової шкоди, підлягає до задоволення частково.

Цивільним позивачем на підтвердження реальних збитків, понесених у зв`язку з погашенням онлайн кредитів, надано копії фіскальних чеків ПАТ КБ «Приватбанк» (а.м.п.53,54), з яких вбачається призначення платежу відповідно - погашення боргу та оплата по кредиту.

Належних доказів розміру реальних збитків, повязаних із простроченням кредитних зобовязань, позивачем, всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України, суду не надано, тому при вирішенні цивільного позову, суд враховує розмір завданої шкоди в межах обвинувачення, яке вважає доведеним повністю.

Стосовно завданої обвинуваченою моральної шкоди, суд враховує тривалість протиправних дій ОСОБА_6 , яка використала близькі стосунки з потерпілим, що грунтувались на довірі з його сторони, наслідки злочинних дій у вигляді втрати потерпілим цінного особистого майна та значної суми грошових коштів, понесені у зв`язку з цим душевні страждання особи, і оцінює їх глибину, з врахуванням принципу розумності та справедливості в розмірі 10000 грн.

Суд стягує з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 понесені ним та документально підтверджені (а.м.п.103-111) витрати на правничу допомогу в розмірі всього 9750 грн.

Питання стосовно речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368 - 371, 374 КПК України,-

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15,ч.2 ст.185,ч.2 ст.185, ч.1 ст.182,ч.2 ст.182 КК України та призначити їй покарання:

за ч.1 ст.185 КК України - у виді обмеження волі на строк один рік;

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців;

за ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі на строк два роки;

за ч.1 ст.182 КК України - у виді обмеження волі на строк два роки шість місяців;

за ч.2 ст.182 КК України -у виді обмеження волі на строк чотири роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 . покарання у виді обмеження волі на строк чотири роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання, якщо вона протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї, у відповідності до ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 46265 (сорок шість тисяч двісті шістдесят пять) гривень 69 копійок на відшкодування майнової шкоди, 10000 (десять тисяч) гривень на відшкодування моральної шкоди та 9750 (девять тисяч сімсот пятдесят) грн витрат на правничу допомогу, а всього 66015 (шістдесят шість тисяч пятнадцять) гривень 69 копійок.

Речові докази: паперовий договір фінансового кредиту та застави ДОНО111003867 від 26.01.2021, два фіскальні чеки, як додатки до договору фінансового кредиту та застави ДОНО111003867 від 26.01.2021, аркуш паперу з рукописним текстом, виписку про рух коштів від 07.12.2021 по банківській картці НОМЕР_8 ,довідку за реквізитами АТ КБ «Приватбанк» на імя ОСОБА_6 на 1 арк., формату А-4, паперовий договір фінансового кредиту (з додатками) між «Смартівей Юкрейн» та ОСОБА_4 від 28.10.2021 на 5 аркушах, паперовий договір фінансового кредиту (з додатками) між ТОВ «Moneyveo» та ОСОБА_4 від 24.10.2021 на 6 аркушах - залишити при матеріалах провадження. Банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка повернута ОСОБА_4 , залишити у його власності, фабричну картонну коробку з під мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9T», пластиковий контейнер від сім карти мережі стільникового зв`язку «Vodafone» з номером НОМЕР_9 , яка передана на зберігання в камеру схову речових доказів відділення поліції №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області- повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий підпис ОСОБА_9