Справа № 185/9858/22
Провадження № 1-і/185/57/22
У Х В А Л А

25 листопада 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора, подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000358 від 05 липня 2021 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 (у режимі ВКЗ),
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В клопотанні прокурора зазначено, що в провадженні Ізюмського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 05 липня 2021 року відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України. Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 26 листопада 2022 року.
Відповідно до розпорядження Голови Верховного суду № 4/0/9-22 від 10 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінена територіальна підсудність судових справ, у тому числі територіальна підсудність справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області визначена за Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, а тому прокурор просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. На думку прокурора, лише запобіжний захід у виді тримання під вартою здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час розгляду справи, в іншому випадку цілком ймовірно, що обвинуваченим можуть бути прийнято спроби переховування від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому застосування альтернативних запобіжних заходів недоцільно.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, зазначили про те, що мама обвинуваченого потребує допомоги, а ризики, заявлені прокурором, необґрунтовані. Також учасники провадження зазначили про наявність вироку відносно ОСОБА_3 від 16.09.2021 року, яким він засуджений за ст. 289 ч. 2, ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі і який 20.01.2022 року набрав чинності.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовженого за правилами ст. 615 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 26 листопада 2022 року.

Як встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років. Доказів стійкості соціальних зв`язків сторона захисту не надала.

Дані обставини свідчать про наявність ризику залишення ним свого місця проживання у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу з метою переховування від суду.

Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованих злочинах.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».

Також судовий розгляд не розпочато, а тому є імовірність впливу на свідків та потерпілих.

Наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується судимостями обвинуваченого за злочини проти власності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого, дані про можливість ухилення від суду, разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення, впливу на свідків та можливості вчинення іншого кримінального правопорушення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи на даний час не попередять вказаний ризик, тому з метою запобігання їм суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

Доводи про необхідність допомоги матері та про стан здоров`я обвинуваченого належними доказами не підтверджені.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується та обставини їх вчинення, суд вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі 208000 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 23 січня 2023 року.

Розмір застави визначити в сумі 208 000 (двісті вісім тисяч) гривень.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_3 покласти обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- уникати спілкування з потерпілими та свідками.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 23 січня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1