Справа № 204/8995/22
Провадження № 1-в/204/1348/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

представника закладу ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої розглядається

питання про зміну застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18.08.2015.

До заяви додано висновок комісії лікарів психіатрів № 1013 від 17.10.2022 згідно якого ОСОБА_6 , 1989 р.н., за своїм психічним станом на теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

У судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_4 підтримав вищевказану заяву, просив її задовольнити. Пояснив, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами в психічному стані пацієнта з червня 2020 р. омани сприйняття редукувались і надалі не поновлювались, в поведінці став спокійніше. З травня 2021 р. психічний стан залишався стабільний: поведінка зовні була впорядкованою, в рамках режиму відділення утримувався, не спостерігалось грубих коливань емоційного фону, проявів злостивості, дратівливості. Конфліктних ситуацій не створював. З травня 2022 року сформувалась формальна критика до свого стану та скоєного, позитивні настанови на подальший прийом підтримуючого лікування та відвідування лікаря- психіатра. Тому хворий особливої небезпеки для оточуючих не становить, подальшого застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення вказаної заявипредставника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», вважаючи її передчасною. Зазначила, що раніше застосуванні примусові заходи медичного характеру з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом стосовно ОСОБА_6 за доцільно продовжити ще на півроку для того, щоб у хворого стабільно сформувалося відношення до скоєного.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом стосовно ОСОБА_6 підтримала та просила її задовольнити.
Особа, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 у судовому засіданні просив змінити йому примусові заходи медичного характеру на більш м`які.
Обговоривши заяву, заслухавши думку учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.
За змістом статті 95 КК України та статті 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Судом встановлено, що ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18 серпня 2015 року до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Із долученого до заяви висновку комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №1013 від 17.10.2022 убачається, що ОСОБА_6 , 1989 р.н., за своїм психічним станом на теперішній час особливої небезпеки для оточуючих не становить, застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує. Для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру та проведення реабілітаційних заходів може бути переведений до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом. Необхідність зміни примусових заходів згідно висновку обумовлена тим, що внаслідок медикаментозної терапії в поєднанні з реабілітаційними заходами в психічному стані пацієнта з червня 2020 р. омани сприйняття редукувались і надалі не поновлювались, в поведінці став спокійніше. З травня 2021 р. психічний стан залишався стабільний: поведінка зовні була впорядкованою, в рамках режиму відділення утримувався, не спостерігалось грубих коливань емоційного фону, проявів злостивості, дратівливості. Конфліктних ситуацій не створював. З жовтня 2022 року сформувалась формальна критика до свого стану та скоєного, позитивні настанови на подальший прийом підтримуючого лікування та відвідування лікаря- психіатра.
Натомість, як вбачається з попереднього висновку комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру стосовно ОСОБА_6 № 399 від 21.04.2022, в якому комісія дійшла висновку про те, що за своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує продовження застосування примусових заході медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом, необхідність продовження примусових заходів обґрунтовувалась тим, що в клінічній картині захворювання омани сприйняття не поновлювалися. Порушення емоційно вольовій сфері (сплощення емоційного резонансу, холодність) та виражені формальні розлади мислення у вигляді паралогічності, тематичних зісковзувань переважають в клінічній картині захворювання та заважають формуванню критики. Критичні здібності залишаються порушеними: не розуміє тяжкості скоєного, проявів захворювання, факторів, що провокують його загострення, хоча формально погоджується з його наявністю. Тобто чинники суспільної небезпеки не усунуті.

Отже, вказаний висновок свідчить, що станом на час проведення експертизи, 21.04.2022 значних покращень у психічному стані пацієнта не спостерігалося.

Проте в обґрунтування своєї заяви про зміну застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» посилається на те, що з травня 2022 року в ОСОБА_6 сформувалась формальна критика до свого стану та скоєного, позитивні настанови на подальший прийом підтримуючого лікування та відвідування лікаря- психіатра.
Але зазначене, на думку суду, в повній мірі не може свідчити про те, що в психічному стані хворого відбулися значні поліпшення та такі зміни у стані його здоров`я, внаслідок яких відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру. А тому питання про зміну примусових заходів медичного характеру суд вважає передчасним, оскільки з урахуванням характеру психічного захворювання, які наявне у ОСОБА_6 та тяжкості вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, для перевірки стабільності психічного стану пацієнта та стабільності ремісії потребується більш тривалий період, ніж останні півроку.
Враховуючи викладене суд доходить висновку, що заява представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.95 КК України, ст.514 КПК України, ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 10.06.2018 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Повний текст ухвали складений 09 листопада 2022 року.

Суддя ОСОБА_1