Справа № 333/4294/22
Провадження № 1-кп/333/316/23
ВИРОК

Іменем України

03 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000514, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 серпня 2022 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

02.06.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

30.11.2010 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. Звільнений 02.01.2013 року умовно-достроково, не відбутий строк 9 місяців 16 днів;

31.01.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

01.04.2014 року Комунарським районни судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

25.11.2014 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 1 місяць. Звільнений 30.05.2018 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 10 місяців 4 дні;

19.09.2022 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

- за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 309 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

06.08.2022 року, у денний час доби, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись по вул. Чумаченка в м. Запоріжжі, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою задоволення особистих потреб, незаконно придбав, шляхом привласнення, знайдений полімерний згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, де о 13 год. 10 хв. того ж дня, був зупинений працівниками поліції по вул. Чумаченка, буд. 40, в м. Запоріжжі, які у період часу з 14 год. 00 хв. по 14 год. 20 хв. 06.08.2022 року, під час огляду місця події вилучили у нього з нагрудної правої кишені, вищевказаний згорток, вміст якого згідно із висновком експерта № СЕ-19/108-22/8933/НЗПРАП від 09.08.2022 року становить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса якого склала 9,279 г, в перерахунок на висушену речовину. Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року канабіс віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (Таблиця І, Список № 1), яку ОСОБА_3 зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

2. Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Кримінальний кодекс України, частина 1 стаття 309: незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Відтак, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

3.Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в обсязі пред`явленого йому обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю та надав показання про те, що 06.08.2022 року, у денний час доби, його було зупинено працівниками поліції поблизу одного із будинків, розташованих по вул. Чумаченка в м. Запоріжжі, яким він добровільно видав полімерний згорток, що був при ньому, всередині якого знаходився наркотичний засіб, а саме канабіс, який він придбав для власного вживання. У скоєному щиро кається.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, суд вважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Пунктом 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» визначено, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) «Девеер проти Бельгії» (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відтак, за погодженням з усіма учасниками судового провадження, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та проведених у кримінальному провадженні експертиз.

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.

Прокурор в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. Згідно із ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення покарання, призначеного за даним вироком суду, покаранням призначеним за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2022 року, просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнаючи себе винуватим у скоєному злочині, каявся, просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Санкцією частини 1 статті 309 КК України передбачено кілька видів альтернативних покарань. За ступенем тяжкості вчинене кримінальне правопорушення, згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_3 , обставини справи, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.

Також суд вважає за необхідне остаточне покарання ОСОБА_3 призначити згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення покарання, призначеного за даним вироком суду, покаранням призначеним вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2022 року.

Разом із тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства.

При цьому суд враховує ставлення обвинуваченого до скоєного, що полягає у повному визнанні винуватості; особу винного, який раніше судимий, має середню освіту, має постійне місце проживання, яке співпадає з його реєстрацією, неодружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушенян, особу винного, ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком. При цьому, з урахуванням всіх вищенаведених обставин суд вважає за доцільне встановити тривалість іспитового строку в нижчих межах ч. 4 ст. 75 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень статей 69 чи 69-1 КК України суд не вбачає.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань про його обрання заявлено не було.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової хімічної експертизи.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 56, 65-67, ч. 1 ст. 309 КК України, ст. ст. 100, 318, 322, ч. 3 ст. 349, 368, 371, ч. ч. 2, 3 ст. 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення покарання, призначеного за даним вироком суду, покаранням призначеним за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2022 року, за яким його засуджено на 1 (один) рік позбавлення волі, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню № 0000514 для проведення судової хімічної експертизи № СЕ-19/108-22/8933/НЗПРАП від 09 серпня 2022 року, в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп., стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речовий доказ по справі: спец пакет № 3635090, в якій упаковано особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, маса якого склала 9,279 г (в перерахунку на висушену речовину), після проведення експертизи об`єкт дослідження масою 9,077 г, що знаходиться на зберіганні у камері зберіганні речових доказів Відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1