Справа № 461/863/23
Провадження № 1-кс/461/2004/23
УХВАЛА

Іменем України

12.04.2023 слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харсіки, Чорнухинського району, Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

в с т а н о в и в :

11.04.2023 слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням розміру застави, терміном до 15.06.2023.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 15.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.307 КК України. 16.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. 17.02.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 214720 грн., строком до 15.04.2023 включно. Враховуючи те, що строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 закінчується, а ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати, слідчий просить клопотання задоволити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили таке задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу заперечили, просили відмовити у задоволенні такого. Захисник зазначив, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується та користується авторитетом серед жителів села. Окрім того, захисник повідомив, що батьки підозрюваного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 є інвалідами третьої групи та потребують допомоги та догляду сина. Просили змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000296 від 27.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що група осіб здійснює збут наркотичних засобів на території Львівської області та інших регіонів в тому числі військовослужбовцям Збройних Сил України.

Слідчим суддею встановлено, що 15.02.2023, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

16.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 17.02.2023 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 214720 грн., строком до 15.04.2023 включно.

12.04.2023 на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 16 липня 2023 року включно.

Слідчий суддя вважає, що на даний час є достатньо підстав до обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події за адресою: м. Луцьк, вул. Конякіна, 17 А від 15.02.2023; протоколом огляду місця події за адресою: м. Луцьк, вул. Конякіна, 3Б/70 від 15.02.2023; протоколом затримання ОСОБА_5 від 15.02.2023; висновком експерта №СЕ-19/114-23/2980-НЗПРАП; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Разом з цим, тривале тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принципи поваги до свободи особистості. Також згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Крім того, суд враховує, що сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, і самостійною підставою для тримання особи під вартою чинним законодавством України не визначається, а повинна враховуватися з іншими обставинами, які вказані в ст. 177, ст. 183 КПК України.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це необхідно робити з урахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. у справі «Марченко проти України» зазначено: «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу», про це ж вказується у п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 р. по справі «Хайреддінов проти України».

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу.

При цьому береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного увезення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, зменшує це побоювання і його наміри втекти. При цьому на користь звільнення свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, усталений спосіб життя, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії»).

Згідно правової позиції ЄСПЛ у рішенні в справі «Харченко проти України» «розумність» строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, щодо можливості його звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості» (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р.).

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне зареєстроване місце проживання, де проживав разом із батьками. Окрім того, слідчим суддею встановлено, що батьки підозрюваного є інвалідами та потребують допомоги та опіки сина.

Також, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, а також за місцем його попереднього навчання, є ввічливим та доброзичливим, що підтверджується довідками характеристиками, наданими старостою Харціського старостинського округу ОСОБА_10 , директором Лубенського медичного фахового коледжу Полтавської обласної ради та директора Чорнухинського ліцею імені Г.Сковороди.

Слід зазначити, що станом на день розгляду клопотання доказів на підтвердження того, що підозрюваний буде ухилятись від виконання процесуальних обов`язків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, матеріали кримінального провадження не містять.

Враховуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимоги та практику кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше тримання під вартоюОСОБА_5 є недоцільним та необґрунтованим, відтак вважає за необхідне змінити підозрюваному обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці.

На думку суду, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задоволити частково.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-177, 183, 197, 199, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 задоволити частково.

Змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Харсіки, Чорнухинського району, Полтавської області, українцю, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», з визначенням застави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять сімсот двадцять) гривень, на цілодобовий домашній арешт, строком на два місяці, тобто до 12 червня 2023 року.

В іншій частині клопотання відмовити.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

цілодобово не залишати місце постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з свідками сторони обвинувачення в даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що вищезазначені зобов`язання застосовуються до нього терміном на два місяці, тобто до 12.06.2023.

Зобов`язати слідчого направити копію даної ухвали для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 17.04.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1