Справа № 991/1140/23
Провадження 1-кс/991/1151/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , дослідивши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_2 просить:

відкрити кримінальне провадження з внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та видачею відповідної постанови;

притягнути до кримінальної відповідальності осіб, які перешкоджали приватизації приватної власності;

в рамках кримінального провадження відновити право власності з повним відшкодуванням заподіяної шкоди: судові витрати, незаконне збагачення та незаконне використання ОСГрілі з 1994 по 2023.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 , зокрема, посилається на те, що в.о. голови Жмеринського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 не забезпечила реєстрацію та приватизацію нерухомого майна. Посадова особа забезпечувала уникнення від кримінальної відповідальності особами місцевого самоврядування, незаконне збагачення сторонніх осіб шляхом стягнення коштів через Державну виконавчу службу.

Зверталась про відкриття кримінального провадження до Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора, однак посадові особи не реагують на повідомлення про злочин, ігнорують звернення та реєструють його як звернення громадян. ГПУ в особі ОСОБА_4 не надає постанову про відкриття кримінальної справи, не вносить відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не забезпечує притягнення до кримінальної відповідальності.

Дослідивши матеріали скарги слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Тобто, визначення підсудності кримінального провадження є важливою складовою забезпечення права особи на справедливий розгляд судом, встановленим законом.

Так, предметна підсудність Вищого антикорупційного суду визначена у ст. 33-1 КПК України, у частині першій якої встановлено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.

У примітці до ст. 45 КК України віднесено до корупційних злочинів кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

У частині 5 ст. 216 КПК України визначено умови, за наявності хоча б однієї з яких Вищому антикорупційному суду підсудні вищевказані кримінальні правопорушення:

1) кримінальне правопорушення вчинено особою, зазначеною в п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, зокрема: суддею;

2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст. 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 КК України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);

3) кримінальне правопорушення, передбачене ст. 369, ч. 1 ст. 369-2 КК України, вчинено щодо службової особи, визначеної у ч. 4 ст. 18 КК України або у пункті 1 цієї частини.

Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК України. (ч. 2 ст. 33-1 КПК України).

З аналізу наведених норм слідує, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду уповноважені на розгляд скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, виключно у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Вказаний висновок кореспондується з нормами частини 1 статті 306 КПК України.

Правильне застосування відповідних норм щодо визначення компетенції суду гарантує дотримання прав учасників кримінального провадження на доступ до правосуддя, в тому числі на розгляд справи судом, установленим законом (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 і ч. 3 ст. 21 КПК України),

Водночас, порушення таких правил (прийняття судового рішення з порушенням підсудності) є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та має своїм наслідком скасування судового рішення (п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 4 ч. 5 цієї статті до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналогічні положення викладені і в п 1, 2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, а саме: формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником. Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Із матеріалів, доданих до скарги, встановлено, що ОСОБА_2 зверталася у вересні 2021 року зі скаргою до Вищої Ради Правосуддя стосовно судді Жмеринського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 , що підтверджується листом Вищої ради правосуддя від 11.11.2021, та у листопаді 2022 року із зверненням до Офісу Президента України, яке надіслане за належністю до Офісу Генерального прокурора, що підтверджується листом від 18.11.2022. Також, заява ОСОБА_2 щодо підробки документів посадовими особами Чернятинської сільської ради Жмеринського району Вінницької області була предметом перевірки Управління ДСБЕЗ Управління МВСУ у Вінницькій області та направлена прокурору Жмеринського району Вінницької області для прийняття рішення в порядку кримінального процесуального закону, що підтверджується копією листа від 15.05.2012.

Звертаю увагу, що жоден із наданих документів не містить змісту заяв та звернень, з якими зверталася ОСОБА_2 . Також матеріали справи не містять заяви (повідомлення) про вчинення злочину, з яким ОСОБА_2 зверталась до прокурора.

Водночас, зміст скарги ОСОБА_2 не містить викладу обставин, які б були достатніми для висновку, що суддею Жмеринського району Вінницької області вчинено кримінальне правопорушення, яке предметно підсудне Вищому антикорупційному суду.

Отже, подана ОСОБА_2 скарга не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду в порядку здійснення судового контролю під час досудового розслідування та Вищий антикорупційний суд не є «судом, встановленим законом» для розгляду даної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 2, 7, 33-1, 216, 303-304, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1