печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7371/23-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Слідчий клопотання підтримав.

Захисник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд у його відсутність.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000316 від 22.04.2022 за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Установлено, що 24.10.1945 набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26.06.1945, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН увійшли Союз Радянських Соціалістичних Республік (правонаступником якого з 1991 року є Російська Федерація), Українська Радянська Соціалістична Республіка (правонаступницею якої з 1991 року є Україна) та ще 49 держав-засновниць, а згодом до вказаної міжнародної організації прийняті інші держави світу.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН всі члени ООН утримуються в їх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування проти територіальної недоторканості або політичної незалежності будь-якої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1965 «Про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про убезпечення їх незалежності і суверенітету» закріплено, що держави не мають права втручатися прямо чи опосередковано з якої б то не було причини у внутрішні та зовнішні справи іншої держави.

Кожна держава має невід`ємне право обирати свою політичну, економічну, соціальну та культурну систему без втручання в будь-якій формі з боку будь-якої іншої держави.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 «Про неприпустимість інтервенції і втручання у внутрішні справи держав» закріплено, що держави не мають права здійснювати інтервенцію або втручання в будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні чи зовнішні справи інших держав.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 24.10.1970 «Про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН» закріплено принцип, згідно з яким держави утримуються в своїх міжнародних відносинах від силових погроз або застосування сили, як проти територіальної цілісності або політичної незалежності будь-якої держави так і будь-яким іншим чином несумісним з цілями ООН. Така загроза силою або її застосування є порушенням міжнародного права і Статуту ООН.

Кожна держава зобов`язана утримуватися від загрози силою або її застосування з метою порушення існуючих міжнародних кордонів іншої держави або у якості засобу вирішення міжнародних суперечок, в тому числі територіальних суперечок, і питань, що стосуються державних кордонів.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 Російською Федерацією.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

При цьому, ст. 69 Конституції України визначено, що народне волевиявлення здійснюється через вибори, референдум та інші форми безпосередньої демократії. Відповідно до ст. 71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Водночас, ст. 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішується питання про зміну території України.

Відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань за Заключним актом Наради з безпеки та співробітництва в Європі 31.05.1997 укладено Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом Російської Федерації від 02.03.1999 № 42-ФЗ).

Відповідно до ст.ст. 2-3 зазначеного Договору Російська Федерація зобов`язалась поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих кордонів між Україною та Російською Федерацією та розбудову відносин на основі принципів взаємної поваги суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, незастосування сили або загрози силою, невтручання у внутрішні справи.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_5 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інших областях та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який наразі продовжено.

Так, за результатами воєнних дій, збройними силами Російської Федерації незаконно окуповано територію м. Херсон, а також підприємства, установи, організації, інші об`єкти, які розташовані на території міста, зокрема і АТ «Херсонобленерго», що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Пестеля, 5, та встановили контроль над нею, у тому числі через створені окупаційні адміністрації держави-агресора. Для реалізації і підтримки рішень та дій держави - агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів, інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою контролю за галуззю енергетики, представниками окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території створено незаконне підприємство, так зване «Государственное унитарное предприятие «Херсоноблэнерго».

Так, встановлено, що так зване «Государственное унитарное предприятие «Херсоноблэнерго» створене указом від 24.06.2022 так званої «Военно-гражданской администрации Херсонской области».

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, ОСОБА_4 , являючись громадянином України, який з 16.05.2013 обіймає посаду начальника служби повітряних та кабельних мереж АТ «Херсонобленерго», будучи достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення міста Херсон та адміністративної будівлі АТ «Херсонобленерго» збройними силами Російської Федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територію України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою, будучи обізнаним про те, що місто Херсон є невід`ємною складовою частиною України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 27.06.2022) зустрівся з представниками окупаційної адміністрації держави-агресора, які запропонували йому обійняти посаду виконуючого обов`язки директора так званого «Государственного унитарного предприятия «Херсоноблэнерго» та вчиняти дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів, інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

Під час вказаного спілкування з представниками окупаційної адміністрації держави-агресора ОСОБА_4 , діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи громадянином України, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 27.06.2022) добровільно надав згоду вказаним представникам окупаційної адміністрації держави-агресора на зайняття посади директора створеного окупаційною владою підприємства, у так званому «Государственному унитарному предприятии «Херсоноблэнерго» та організувати його роботу під їх повним контролем.

Так, 27.06.2022 приблизно о 09 год. 00 хв. на захопленій території

АТ «Херсонобленерго», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Пестеля, 5, представниками окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території, колективу вказаного товариства представлено виконуючого обов`язки директора так званого «Государственного унитарного предприятия «Херсоноблэнерго» в особі ОСОБА_4 .

Тобто, ОСОБА_4 , очоливши підприємство створене окупаційною владою, розпочав вчиняти умисні дії, спрямовані на реалізацію та підтримку рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Починаючи з 27.06.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Херсон, вчиняв дії спрямовані на реалізацію та підтримання рішень та дії держави агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів, інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, здійснював організаційно-розпорядчі функції, що полягали у проведенні нарад з працівниками АТ «Херсонобленерго», яким добровільно та демонстративно висловлював позицію щодо підтримки рішень та дій держави-агресора, інформував працівників стосовно того, що м. Херсон більше ніколи не повернеться до складу території України та назавжди залишиться територією РФ, а тому всі співробітники повинні написати відповідні заяви на переведення їх із посад АТ «Херсонобленерго» на посади незаконно створеного так званого «Государственного унитарного предприятия «Херсоноблэнерго».

Починаючи з 27.06.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Херсон, вчиняв дії, спрямовані на самовільне виконання окупаційною владою ремонтних робіт на об`єктах виконання робіт ВЛ-10кВ Ф-556 від ПС-35/10 «Дар`євка», КЛ-6кВ від ТП-507А до ТП-1008А, ремонти адміністративних будівель Каланчанського РЕЗ та інших, для задоволення потреб територій, тимчасово не підконтрольних Україні, а також вчиняв дії, спрямовані на надання окупаційній владі розрахунків електроспоживання критичної інфраструктури Херсонської області та м. Херсон.

Також, на виконання вказівок окупаційної адміністрації держави-агресора ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Херсон, не пізніше 13.10.2022, вчиняв дії по добровільному збору, підготовці та передачі матеріальних ресурсів, інших активів АТ «Херсонобленерго» представникам держави-агресора, шляхом створення ним, як керівником, так званого «Государственного унитарного предприятия «Херсоноблэнерго», «Комисии по оценке стоимости имущественных комплексов, иных обьектов и имущества ГУП «Херсоноблэнерго», яким передбачалось проведення оцінки майнових комплексів, інших об`єктів і майна АТ «Херсонобленерго».

Крім того, ОСОБА_4 на виконання вказівок окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме так званого «Министерства транспорта Херсонской области», перебуваючи в м. Херсон, не пізніше 14.10.2022, вчиняв дії щодо підготовки та передачі матеріальних ресурсів, у вигляді автомобільного транспорту, що перебували на балансі АТ «Херсонобленерго» на потреби збройних формувань держави агресора.

Так, 09.08.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Після цього, 02.09.2022, на підставі ч. 1 ст. 281 КПК України, у зв`язку з тим, що під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_4 невідоме, його оголошено у розшук, а кримінальне провадження зупинене.

За клопотанням сторони обвинувачення, Печерським районним судом м. Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу та обрання запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою.

Згодом, 14.02.2023 підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто у пособництві державі-агресору, тобто в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів, інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

У зв`язку із встановленням місця перебування ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України, що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 09.08.2022 та про зміну раніше повідомленої підозри від 14.02.2023 у день їх складення, та наявної інформації про місце проживання останнього на тимчасового окупованій території України, зазначені повідомлення та повістки про необхідність явки до Головного слідчого управління Національної поліції України, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, ч. 1 ст. 278 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на тимчасово окупованій території України та уникає від явки до органу досудового розслідування, слідчим 02.09.2022 оголошено його розшук, в тому числі міжнародний, що дає підстави вважати, що останній переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.02.2023 (справа № 757/6108/23-к) надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000316 від 22.04.2022 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

17.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено, що 20.02.2022 планується завершення досудового розслідування, а 20.02.2023 за дорученням прокурора, слідчим повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його захиснику ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження № 0000316 для ознайомлення.

Так, починаючи з 20.02.2023 підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично ухиляється від явки для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000316, зокрема останній не прибув до слідчого у наступні дні: 20.02.2023, 21.02.2023, 22.02.2023.

Матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000316 містяться у двох томах, що не вимагає значного часу для ознайомлення.

Не зважаючи на тривалий строк з моменту оголошення підозрюваному про завершення досудового розслідування, останній для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні до теперішнього часу не прибув взагалі.

Наряду з вказаним, слідчий суддя приймає до уваги вимоги ст. 283 Кримінального процесуального кодексу України, якою передбачено, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру звернутися до суду з обвинувальним актом, з метою забезпечення виконання права особи на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк.

Вищезазначені обставини вказують на те, що доводи клопотання знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме те, що сторона захисту умисно тривалий час, зволікала при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження, чим порушено вимоги ст. 28 КПК України щодо виконання процесуальних дій у розумні строки, що як наслідок є перешкодою для прокурора виконати покладений на нього обов`язок, передбачений ст. 283 КПК України, щодо звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру, з метою забезпечення виконання права особи на розгляд обвинувачення відносно нього в суді у найкоротший строк.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000316 закінчено, дані матеріали містять 2 томів, разом з тим встановлено все ж зволікання з часом, оскільки станом на 23.02.2023 сторона захисту досі не реалізувала своє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, які були надані стороною обвинувачення для ознайомлення, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність встановити для сторони захисту строк на ознайомлення.

Так, для уникнення затягування досудового розслідування, у відповідності з нормами Європейської Конвенції з прав людини, якою встановлені розумні строки на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що такий строк потрібно встановити до 27.02.2023 року включно, оскільки саме вказаний строк, на переконання слідчого судді, являється розумним часом для вивчення матеріалів, підготовки клопотань, задля недопущення порушення прав інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, та з метою забезпечення підозрюваному конституційного права на захист, так як цього часу достатньо для ознайомлення, із матеріалами кримінального провадження, їх осмислення та підготовки до належного захисту в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 290, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання -задовольнити.

Встановити стороні захисту а саме: стороні захисту, а саме підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його захисникам строк до 27.02.2023 для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 22.04.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1