У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2022 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Очаківського району, Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2022 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.01.2023 включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обвинуваченому ОСОБА_7 змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло у період з 19 години до 07 години.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що при прийнятті рішення не прийнято до уваги, що кваліфікаці дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.368 КК України є неправильною внаслідок кваліфікації дій обвинуваченого за ознакою повторності, і що правильною є кваліфікація дій за ч.1 ст. 368 КК України. Просить врахувати, що злочин, передбачений ч.1 ст. 368 КК України, є не тяжким.

Вказує, що суддею не було враховано, що потерпілий вже знаходиться у іншій військовій частині, що унеможливлює будь-який вплив на нього з боку обвинуваченого.

Апелянт вважає, що саме такий запобіжний захід як домашній арешт буде достатній для належного виконання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

На розгляді Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

За висновком суду, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 не подавав заяви про бажання брати участь в апеляційному розгляді, про дату та час розгляду апеляційної скарги повідомлений. Його інтереси представляв захисник ОСОБА_6 , який в суді просив задовольнити апеляційну скаргу.

Прокурор просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України ( в редакції Закону України від 18.10.2022 № 2690-IX), яка передбачає, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ці вимоги закону дотримані при розгляді клопотання.

Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст .368 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Суд першої інстанції, врахувавши дані щодо особи обвинуваченого, та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому обвинувачується останній, обставини його вчинення, дійшов правильного висновку про існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити свою злочинну діяльність.

Апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції, що зазначені ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Посилання захисника на невірну кваліфікацію дій обвинуваченого суд не обговорює, оскільки предметом розгляду апеляційного суду є перегляд ухвали щодо продовження строку тримання під варту. На даному етапі не перевіряються докази з точки зору їх достатності і допустимості. Наразі, апеляційний суд не вправі давати оцінку правильності формулювання обвинувачення.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407,422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 листопада 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3