28.03.2023
Справа № 642/1771/22
Провадження № 1-кс/642/874/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, маючого на утриманні матір, яка є інвалідом, не офіційно працюючого робітником на будівництві, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з наданих органом досудового розслідування матеріалів, що СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000883 від 18.08.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи достеменно обізнаним про те, що в Україні введений військовий стан, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 (дійсний на даний час), 20.04.2022, у денний час доби, у невстановлений у ході досудового розслідування час, перебував у кв. АДРЕСА_3 , куди був запрошений власником квартири - раніше знайомим йому ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 раптово виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення. Після чого, реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, бажаючи діяти саме таким чином та довести свій умисел до кінця, впевнившись та розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу знаходячись у квартирі, де з кімнати викрав належний ОСОБА_7 наручний годинник ТМ «Emporio Armani» AR11337, в корпусі жовтого кольору та коричневим ремінцем з номером на зворотному боці 232108 вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-22/13187-ТВ від 28.10.2022 7690 грн. 00 коп., наручний годинник ТМ «Fossil ME3061» (112105) механічний, із шкіряним ремінцем коричневого кольору вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-22/13192-ТВ від 19.10.2022 7617 грн. 00 коп. та золотий перстень-печатку 585 проби із каменем онікс, загальною вагою 16,76 г. вартістю відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 245М від 27.02.2023 21788 грн. 00 коп. Після чого, ОСОБА_5 покинув квартиру ОСОБА_7 , обернувши викрадене на свою користь.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 звернув на свою користь викрадене майно, належне ОСОБА_7 , тим самим завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 37095 грн. 00 коп.

Крім цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи достеменно обізнаним про те, що в Україні введений військовий стан, починаючи з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 (дійсний на даний час), в кінці травня на початку червня 2022 року, в другій половині дня, більш точної дати та часу у ході досудового розслідування не встановлено, разом із невстановленими у ході досудового розслідування особами, які не обізнані у злочинному намірі ОСОБА_5 прибув на невстановленому в ході досудового слідства вантажному автомобілі марки «ГАЗ» на територію автогаражного кооперативу «Метро-1», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 213, де діючи із прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна з метою незаконної наживи, за допомогою невстановленого у ході досудового розслідування предмету, зірвав навісний замок з гаражу № НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 , та в якому зберігав належне йому майно, після чого, діючи таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, бажаючи діяти саме таким чином та довести свій умисел до кінця, впевнившись та розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 проник до вказаного приміщення, звідки викрав автомобільні шини Bridgestone Blizzak DM-V3 235/55 R20 102 T, в кількості 4 шт., вартістю відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-22/12120-АВ від 21.09.2022 23572 грн. 80 коп. та автомобільні шини Nokian Hakkapeliitta R3 SUV 285/45 R20 112Т XL, в кількості 4 шт., вартістю відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-22/12121-АВ від 21.09.2022 32176 грн. 80 коп., які належали потерпілому ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, вказане майно помістив до кузову автомобілю марки «ГАЗ» та з місця вчинення кримінального правопорушення-злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_5 звернув на свою користь викрадене майно, належне ОСОБА_7 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 55749 грн. 60 коп.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин проти громадської безпеки за наступних обставин:

Так, ОСОБА_5 , вирішив стати на шлях злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним придбанням, носінням та зберіганням бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про існування в Україні дозвільної системи, влітку 2022 року, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись в населеному пункті Харківської області, більш точне місце у ході досудового розслідування не встановлено, знайшов дві гранати Ф-1 де на донній частині одного із корпусу гранати фарбником чорного кольору нанесено «386-175-72Т», на другому корпусі гранати на донній частині маркування барвником чорного кольору нанесено «386-74-81Т» на поверхні бічній шляхом тиснення літери «Т». На зовнішніх поверхнях спускових важелів об`єктів є маркувальні позначення, виконані в три рядки «УЗРГМ, 35-72, УЗЧП» і «УЗРГМ-2, 161-82, УЗЧП»; на внутрішніх поверхнях спускових важелів запалів є маркувальні позначення у вигляді цифр: «386-109-72» і «386-190-82».

Після чого у ОСОБА_5 виник умисел на незаконне придбання та подальше зберігання бойових припасів.

Так, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), без передбаченого дозволу переніс дві гранати Ф-1 до місця свого постійного мешкання, а саме до буд. АДРЕСА_2 , чим здійснив незаконне придбання та носіння бойовий припасів.

Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, з моменту незаконного придбання та носіння бойових припасів військового призначення гранати Ф-1, в кількості 2 штук, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, в порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ (зі змінами), без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), без передбаченого дозволу став зберігати незаконно придбані ним бойові припаси військового призначення гранати Ф-1, в кількості 2 штук за місцем свого постійного мешкання, а саме в буд. АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для здійснення зберігання бойових припасів військового призначення Ф-1, які є боєприпасами.

Подальша протиправна, злочинна діяльність ОСОБА_5 , пов`язана з незаконним поводженням з бойовими припасами була припинена 22.12.2022 працівниками ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, якими у ході проведення санкціонованого обшуку у період часу з 07.40 до 11.10 за адресою: м. Харків, вул. Котельна, 20, у останнього виявлено та вилучено дві гранати Ф-1, які належать до категорії бойових припасів військового призначення, що підтверджено висновком судової вибухотехнічної експертизи № 1479/8888-8890 від 24.02.2023.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.03.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 , висновками судових товарознавчих експертиз, висновком судової вибухотехнічної експертизи та іншими доказами в їх сукупності.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність одного або декількох ризиків, перелічених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, офіційних джерел існування та міцних соціальних зв`язків не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в рамках даного провадження в умовах воєнного стану, маються достатні підстави вважати, що підозрюваний при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому, з огляду на його моральні якості, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 свідчать про його схильність до скоєння протиправних дій. Законних джерел отримання заробітку він не має, відсутність у останнього стійких міцних соціальних зв`язків. Крім цього, підозрюваний усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце мешкання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду; підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному правопорушенню, з метою змусити змінити свої покази та таким чином уникнути кримінальної відповідальності; також, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він офіційно ніде не працює та не має стабільного заробітку, що дає підстави вважати, що він може вчинити нове кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність з метою зібрання коштів для продовження свого існування

Враховуючи викладені вище обставини, можна зробити висновок, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Вищезазначені обставини свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та послалися на те, що застосування жодного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, пославшись, що він не має бажання переховуватись від органу досудового слідства та суду, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник проти задоволення клопотання також заперечував, зазначивши, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не доведені, підзахисний має на утриманні матір, яка є інвалідом І групи, має постійне місце реєстрації та проживання, просив обрати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного,

обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4 ) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачений КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України, дані злочини є тяжкими.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обгрунтованість повідомленої підозри підтверджується наданими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та які за ступенем тяжкості є тяжкими злочинами, крім того ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що обґрунтовується тяжкістю вчинених злочинів, покаранням за їх вчинення, тому є достатні підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. В даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду. Крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому, як ОСОБА_5 , має нестійкі соціальні зв`язки, не має постійного місця роботи та офіційного джерела доходів, а тому є підстави вважати що останній може продовжувати вчиняти злочини, в тому числі і корисливі, тому в даному випадку існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному правопорушенню, з метою змусити змінити свої покази та таким чином уникнути кримінальної відповідальності, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не зможе забезпечити йому належну процесуальну поведінку, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Таким чином слідчий суддя вважає, що подане клопотання слідчого достатньо мотивоване та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому суд вважає, що застава у межах, визначених п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому суд визначає заставу в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 107 360 грн. (2684 х 40= 107 360 грн.).

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора» строком на 60 діб, а саме до 21.05.2023.

Визначити суму застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 107 360 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії запобіжного заходу.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії ухвали до 21.05.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1