Номер провадження: 11-кп/813/2096/22
Справа № 946/5542/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.12.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Острожок Хмільницького р-ну Вінницької обл., громадянина України, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17.04.2008 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік;

- 29.07.2008 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 315, ч. 4 ст.70 КК до позбавлення волі на строк три роки шість місяців, на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців;

- 10.07.2009 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК до позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців, звільнений 11.04.2013 на підставі ст. 81 КК умовно-достроково на один рік три місяці та 7 днів;

- 03.10.2014 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 70, 71 КК до позбавлення волі на строк дев`ять років, звільнений 27.11.2020 за відбуттям строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту, тобто з 01 липня 2022 року, зарахувавши йому таким чином згідно ч. 5 ст. 72 КК в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 липня 2022 року до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день попереднього ув`язнення за день один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1510 грн. 24 коп.

Вирішено питання речових доказів, арешту майна.

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наспутних обставин.

Так, 01.07.2022 року о 22 години 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись між будинками № 172 та №176 по пр. Незалежності, з метою відкритого викрадення майна у ОСОБА_10 застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, завдавши їй один удар ногою в живіт, від якого потерпіла впала на землю, після чого ОСОБА_7 продовжив наносити удари по тілу ОСОБА_11 , а коли остання чинила опір та встала з землі, наніс один удар рукою по голові та шляхом ривка відкрито викрав з рук потерпілої її мобільний телефон марки «Apple IPhone XS Max» моделі А 1921 вартістю 8 032,20 грн з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та з силіконовим чохлом, які матеріальної цінності не представляють, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Далі, 01.07.2022 року близько 22 години 45 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля будинків №146 та №148 по пр. Незалежності, з метою відкритого викрадення майна у ОСОБА_12 застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, завдавши їй удар по голові та продовживши утримувати її за тіло, закриваючи їй рот рукою, шляхом ривка відкрито викрав з рук потерпілої, яка чинила опір та намагалась втримати телефон в руках, мобільний телефон торгової марки «Xiaomi» серії «Redmi Note 8Т» моделі М1908С3XG вартістю 3 700 грн з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка матеріальної цінності не представляє, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та правильності кваліфікації його дій просить оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного йому покарання та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Апеляційна скарга мотивована доводами про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що судом не враховано те, що він є працевлаштованим, на його утриманні знаходиться дружина малолітня дитина та його матір та матір дружини.

Крім того, апелянт не погоджується з висновком судом про те, що він не розкаявся у вчиненому, оскільки таке розкаяння може виражатись не лише словесно, але і в інший спосіб.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах і кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 186 КК України, ніким не оскаржується.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України та роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до категорії тяжких злочинів, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому визнав та активно сприяв розкриттю злочину.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 є особо раніше неодноразово судимою, в тому числі за вчинення тяжких та особливо тяжких, корисних злочинів, знову вчинив умисне, корисне кримінальне правопорушення, що вказує на злочинність його намірів та небажання стати на шлях виправлення, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного, легального джерела прибутку, хоча і має дружину, малолітню дитину, однак це не стало перешкодою для систематичного вчинення ним злочинів, що в свою чергу вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд від відніс визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину. До обставин, які обтяжують його покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції цілком обґрунтовано та мотивовано призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, у наближеному до мінімального розміру визначеного частиною санкцією статі, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Безпідставними є посилання обвинуваченого ОСОБА_7 про неврахуванням судом даних про його особу, оскільки вони були відомі суду під час розгляду кримінального провадження та цілком враховані судом при призначенні обвинуваченому покарання.

Крім того, безпідставними є і посилання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд не визнав обставиною, яка пом`якшує його покарання щире каяття.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ні своєю поведінкою, ні конкретними діями чи словесно, обвинувачений ОСОБА_7 не довів і навіть не намагався довести своє щире каяття у вчиненому, при цьому сам факт визнання вини та сприяння розкриттю злочину не може підмінити щире каяття, чи свідчити про таке.

Інших обставин, ніж ті з урахуванням яких суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, до апеляційного суду не надано.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 вимог ст. 69, 75 КК України, судом першої інстанції не встановлено, не встановлено їх і під час апеляційного розгляду кримінального провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

Зважаючи на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстави для зміни чи скасування оскаржуваного вироку відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Ізмаїльського міськрайонного сулу Одеської області від 09 вересня 2022 року, яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16