Провадження №1-кс/522/1814/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

УСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту з автомобіля TOYOTA CAMRY 2010 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , посилаючись на наступне.

Ухвалою Приморського районним судом м. Одеси від 31.10.2013 в рамках кримінального провадження №0001992 від 28.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України було накладено арешт на транспортні засоби, одним з яких був автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2010 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження транспортним засобом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане ВРЕР-8 УДАІ в м. Києві від 21.02.2013, автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2010 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді ГСЦ МВС №31/347АЗ-4730-2023 від 10.03.2023 на адвокатський запит АБ «Ярослава Пилипака», станом на 08.03.2023 згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів (ЄДРТЗ). 21.02.2013 у ВРЕВ-8 УДАІ МВС в м. Києві транспортний засіб ТОУОТА CAMRY 2010 р.в., об`єм двигуна 2494 куб.см., номер кузова НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_4 . Також вказано, що станом на 08.03.2023 в ЄДРТЗ міститься інформація що до типу обтяження, а саме арешт, заборона відчуження, внесеного на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2013 (справа №522/27200/13-к, провадження по справі №1-кс/522/10736/13).

Згідно відповіді ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області №60.2-48 аз від 16.03.2023 на адвокатський запит АБ «Ярослава Пилипака» зазначено, що кримінальне провадження №0001992 від 28.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, на підставі п.2, ч.1 ст.284 КПК України - закрито.

При закритті кримінального провадження слідчим не було вирішено правового статусу арештованого майна.

ОСОБА_4 не є суб`єктом кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, на теперішній час відсутня необхідність та правові підстави для подальшого арешту майна, у зв`язку з чим адвокат звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту з майна.

Адвокат в судове засідання не з`явилася.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

З клопотання адвоката вбачається, що ухвалою Приморського районним судом м. Одеси від 31.10.2013 в рамках кримінального провадження №0001992 від 28.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України було накладено арешт на транспортні засоби, одним з яких був автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2010 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони розпорядження транспортним засобом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , видане ВРЕР-8 УДАІ в м. Києві від 21.02.2013, автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2010 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді ГСЦ МВС №31/347АЗ-4730-2023 від 10.03.2023 на адвокатський запит АБ «Ярослава Пилипака», станом на 08.03.2023 згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів (ЄДРТЗ). 21.02.2013 у ВРЕВ-8 УДАІ МВС в м. Києві транспортний засіб ТОУОТА CAMRY 2010 р.в., об`єм двигуна 2494 куб.см., номер кузова НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_4 . Також вказано, що станом на 08.03.2023 в ЄДРТЗ міститься інформація що до типу обтяження, а саме арешт, заборона відчуження, внесеного на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2013 (справа №522/27200/13-к, провадження по справі №1-кс/522/10736/13).

Згідно відповіді ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області №60.2-48 аз від 16.03.2023 на адвокатський запит АБ «Ярослава Пилипака» зазначено, що кримінальне провадження №0001992 від 28.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України - закрито.

При закритті кримінального провадження слідчим не було вирішено правового статусу арештованого майна. ОСОБА_4 14.08.1975 не є суб`єктом кримінального правопорушення.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

На даний час, за результатами розгляду клопотання та дослідження матеріалів, доданих до нього, слідчим суддею не вбачається необхідність в подальшому арешті автомобіля TOYOTA CAMRY 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_1 .

Так, ч.5 ст.9 КПК України, передбачено що, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При цьому, виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України та відповідно до п.10 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Пункт 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначає, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знать про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумний заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна.

Аналогічне роз`яснення міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 №24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

На даний час законність набуття права власності ОСОБА_4 на автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_1 жодною особою не оспорюєтеся. ОСОБА_4 не є підозрюваною чи цивільним позивачем у даному кримінальному провадженні. Вказаний автомобіль не є речовим доказом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вказаного клопотання про скасування арешту майна з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.167-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт з автомобіля марки TOYOTA CAMRY 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2013 (справа №522/27200/13-к, провадження №1-кс/522/10736/13), який належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора - процесуального керівника у кримінальному провадженні №0001992.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:

05.04.2023