КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1463/2022 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
№ 756/8282/16-к
Категорія КК: ч. 1 ст. 286 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Биківка, Дзержинського району Житомирської області; працюючого водієм КП «Київпастранс»; який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_8 та КП «КИЇВПАСТРАНС» про відшкодування завданої матеріальної шкоди задоволено. Стягнуто з солідарно з ОСОБА_8 та КП «КИЇВПАСТРАНС» на користь ОСОБА_10 , 44 637 грн. 22 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20 425, 00 грн в рахунок відшкодування витрат понесених на правову допомогу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 до ОСОБА_8 та КП «КИЇВПАСТРАНС» про відшкодування завданої моральної шкоди залишено без розгляду.

За вироком суду, ОСОБА_8 визнано винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкі тілесні ушкодження потерпілій за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , 12 квітня 2016 року, близько 11 години 55 хвилин, керуючи пасажирським автобусом марки «Лаз А18301», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по маршруту перевезення пасажирів № 41, по проїзній частині вул. Г. Дніпра, поблизу будинку № 2-А, у м. Києві, зі сторони вул. Богатирської у напрямку вул. Зої Гайдай, зупинившись на зупинці громадського транспорту «Богатирська»», під час висадки пасажирів, проявив неуважність до дорожньої обстановки, чим порушив п.п. 1.5 та 2.3 б) ПДР України, та не вжив заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, розпочав рух з відкритими дверима, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим порушив п.п. 10.1 та 21.4 ПДР України.

Внаслідок вищеописаних подій сталося падіння пассажира ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в момент початку руху знаходилась у салоні вказаного транспортного засобу.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 , відповідно до висновку експерта №1234/Е від 24.06.2016, отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі зі змінами захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог КПК України, та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник вказує про те, що він розпочав приймати участь у розгляді обвинувального акта щодо ОСОБА_8 на стадії підготовчого судового засідання. Апелянт неодноразово звертався як до слідчого, так і до прокурора з клопотаннями про надання можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження, оскільки докази, які були здобуті під час досудового розслідування, він не вивчав. Однак у задоволенні клопотання йому було відмовлено з посиланням на положення ст. 317 КПК України. Матеріали судового провадження, з якими він міг ознайомитись в суді містили лише обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Таким чином сторона захисту була обмежена здійснювати належним чином захист від пред`явленого обвинувачення. Порушення права на захист захисник вважає істотним порушенням вимог КПК України, у зв`язку з чим вирок підлягає скасуванню.

Крім того, захисник вказує про покладення в основу обвинувального вироку ряду доказів, які мали б бути визнані судом недопустимими.

Так, відеозапис, який міститься на диску, наданий директором ТОВ «BILLA» отриманий з порушенням вимог КПК України, про що захисник вказував у своєму письмовому клопотанні суду з проханням визнати його недопустимим. Апелянт зазначає, що стороною обвинувачення не надано ухвали слідчого судді щодо надання дозволу на витребування вказаного диску. Відеозапис, в подальшому, був використаний експертом при проведенні автотехнічної експертизи, дані якої, відповідно, також мають бути визнані недопустимими. Проте суд першої інстанції вказаним обставинам належної правової оцінки не надав, підстав з яких вказані докази визнав допустимими не зазначив.

Захисник вказує в апеляційній скарзі про наявності ряду суперечностей між показаннями потерпілої та іншими доказами, яким суд також не надав належної правової оцінки.

Так, під час судового розгляду потерпіла вказувала, що в час, коли вона перебувала на зупинці громадського транспорту «Богатирська», під`їхав автобус № 41 і вона зайшла до нього через середні двері. Потім автобус розпочав рух, проте не зачинив двері, через що вона випала з нього та отримала ушкодження. Однак, під час звернення за медичною допомогою, потерпіла вказувала, що на ходу забігла в автобус та випала. Свідок ОСОБА_11 , будучи допитаною під час судового розгляду, вказувала, що виходила з автобуса № 41 на зупинці громадського транспорту «Богатирська» через середні двері. Потерпілу в салоні автобуса не бачила, як вона заходила в автобус також не бачила. Даними відеозапису, на думку захисника, також підтверджується та обставина, що потерпіла намагалася наздогнати автобус, який від`їжджав та впала на тротуар. Свідок ОСОБА_12 , будучи допитаним під час судового розгляду, в категоричній формі вказував, що потерпілої не було в салоні автобуса, вона махала рукою по дверях. Свідок ОСОБА_13 також вказував, що вийшов через середні двері автобуса на зупинці. В той час, коли автобус розпочав рух, за ним почала бігти потерпіла та чіплятися за автобус. Апелянт вказує, що більшість свідків вказували про намагання потерпілої зайти в автобус в той час, коли він почав від`їжджати від зупинки. Однак в салон остання зайти не змогла і впала на тротуар. Вказаним суперечностям суд належної правової оцінки також не надав.

На думку захисника, задоволення позову потерпілої ОСОБА_10 в частині відшкодування матеріальної шкоди та витрат на правову допомогу, без ретельної перевірки реально понесених грошових витрат, є безпідставним. Апелянт звертав увагу суду першої інстанції на похилий вік потерпілої, яка ймовірно має ряд хронічних захворювань. Тому врахування чеків на придбання медичних препаратів, які були надані потерпілою, не переконавшись та не витребувавши відповідну медичну документацію щодо необхідності їх призначення, захисник вважає передчасним. Стягуючи з обвинуваченого заявлений розмір витрат потерпілою на надання правової допомоги адвокатами ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_9 , суд не звернув належної уваги на те, що вказані адвокати були відсутні в деяких судових засіданнях. Однак відповідний перерахунок судом зроблено не було, що також є незаконним.

Крім того, захисник вказує про не врахування судом ч. 1 ст. 49 КК України. Визнавши ОСОБА_8 винним за ч. 1 ст. 286 КК України, та призначивши відповідне покарання, суд не прийняв рішення у зв`язку з закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

На вирок суду подано апеляційну скаргу захисником ОСОБА_16 , від якої обвинувачений відмовився.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора та представника потерпілої, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами у їх сукупності, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду.

Зокрема вина обвинуваченого підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_17 , які вказували, що потерпіла випала з автобуса марки «Лаз А18301», д.н.з. НОМЕР_1 , в той момент, коли він розпочав рух, оскільки середні його двері не були зачиненими, показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , даними протоколу огляду предмету - лазерного компакт диску з записом події дорожньо-транспортної пригоди, висновків експерта № 465ат від 23.06.2016, висновків експерта № 1234/Е від 24.06.2016.

З показань потерпілої ОСОБА_10 , яка була допитана під час судового розгляду, вбачається, що 12.04.2016 вона перебувала на зупинці громадського транспорту «Богатирська» в м. Києві, коли під`їхав автобус № 41. Вона зайшла в салон через середні двері. В цей час автобус почав рух, але двері не були зачинені, через що вона випала із автобусу. Водій автобусу зупинився тоді, коли люди почали кричати. Пасажири та люди, які стояли на зупинці підходили до неї та намагалися допомогти. Потерпіла вказувала, що перебувала в шоковому стані. Коли приїхала швидка медична допомога, їй наклали шину на ногу і забрали в лікарню. Там виявили, що в потерпілої зламана рука, наложили гіпс та вона знаходилася на стаціонарному лікуванні. Довгий час вона не могла ходити, тривалий час перебувала в реанімації, а потім ще була довга реабілітація.

Показання свідка ОСОБА_17 , які вона надавала під час судового розгляду, повністю узгоджуються з показаннями потерпілої в частині механізму дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.04.2016. Вказаний свідок була пасажиркою автобусу за маршрутом № 41 та бачила, як водій вказаного автобусу розпочав рух з відкритими середніми дверима. Потерпіла в цей час перебувала в салоні автобусу на задній сходинці.

З даних протоколу огляду предмету - лазерного компакт диску з записом події дорожньо-транспортної пригоди від 12.04.2016 вбачається, як цього ж дня, за обставин, встановлених судом, автобус «Лаз А18301», д.н.з. НОМЕР_1 , об 11 год. 53 хв. 49 с до салону через середні двері заходить чоловік і водій автобуса розпочинає рух з відкритими середніми дверима. В цей час, об 11 год. 53 хв. 52 с до автобусу через відчинені бічні середні двері заходить потерпіла, а об 11 год. 53 хв. 53 с потерпіла випадає з нього через відкриті двері, при цьому автобус продовжує рух. Зупинився автобус об 11 год. 53 хв. 56 с. Загалом автобус проїхав з відчиненими бічними середніми дверима в період часу з 11 год. 53 хв. 49 с до 11 год. 53 хв. 56 с. При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги сторони захисту щодо необхідності визнання вказаного доказу недопустимим через нібито порушення порядку отримання вказаного диску. Як вбачається з даних протоколу огляду предмета від 07.06.2016, слідчим СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві проведено огляд лазерного компакт диску, який було добровільно надано директором ТОВ «Billa».

З цих же підстав колегія суддів не вбачає підстав для визнання недопустимими доказами дані висновку експерта № 465 ат від 23.06.2016, оскільки для дослідження, серед інших матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , був наданий лазерний компакт-диск з записом події. Згідно даних вказаного висновку вбачається, що у водія автобуса «Лаз А18301», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_8 була технічна можливість уникнути досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди, шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 21.4 Правил дорожнього руху України. Відповідно до п. 21.4 ПДР України водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу. Згідно п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Даними висновку експерта № 1234/Е від 24.06.2016 підтверджується отримання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , комплексу тілесних ушкоджень, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.04.2016, та належать до категорії середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що судом вірно встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди, на підставі вищевикладених доказів. Останні узгоджуються між собою, зібрані у передбачений КПК України порядок. Натомість доводи сторони захисту про незначні суперечності в показаннях потерпілої в частині опису ушкоджень, з якими вона звернулася до медичного закладу та медичною документацією, колегія суддів вважає необґрунтованою. З показань останньої вбачається, що потерпіла перебувала у шоковому стані та могла не в повній мірі оцінювати ушкодження, які вона отримала в результаті падіння з автобуса. Доводи апеляційної скарги захисника про те, що показання свідків сторони захисту ОСОБА_13 та ОСОБА_12 суперечать показанням потерпілої, що нібито свідчить про неправдивість її показань, колегія суддів не приймає до уваги. Як вбачається з їх показань, останні фактично не бачили момент, коли потерпіла випала з автобуса, вони лише чули, як ОСОБА_10 закричала і в цей час водій ОСОБА_8 зупинив автобус, пасажири та інші люди, які були на зупинці громадського транспорту, підійшли до потерпілої та намагались їй допомогти.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду. Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, після того, як він був допущений до судового розгляду, суд, дотримуючись ч. 6 ст. 22 КПК України, оголосив перерву для надання можливості захиснику ОСОБА_7 ознайомитись з матеріалами кримінального провадження. Крім того, судом задоволено частину заявлених стороною захисту клопотань, в тому числі, допиті свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Дослідження письмових доказів, наданих прокурором, також відбувалось з урахуванням можливості захисником підготуватись до судового розгляду. Зауваження захисника ОСОБА_7 в судовому засіданні та подання клопотання про визнання доказів недопустимими з відповідними аргументами також свідчать про дотримання судом вимог ст. 22 КПК України.

На думку колегії суддів не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника щодо обсягу задоволення цивільного позову, заявленого потерпілою. Так, цивільний позов містить обґрунтування заявленого розміру відшкодування заподіяних ОСОБА_10 матеріальних збитків. Доводи апеляційної скарги захисника про те, що потерпіла є немолодою людиною, а тому могла мати ряд хронічних захворювань, які в результаті могли вплинути на вартість лікування та обсяг необхідних їй ліків, колегія суддів вважає безпідставними. Даними медичної документації підтверджується обсяг заподіяної діями ОСОБА_8 шкоди здоров`ю ОСОБА_10 . Тривалість лікування та копія чеків, наданих потерпілою з вказівкою періоду, коли купувались ліки, на думку колегії суддів, підтверджує заявлену суму збитків. Підстав для задоволення в цій частині апеляційної скарги захисника колегія суддів також не вбачає.

Покарання ОСОБА_8 призначено з дотриманням ст. 65 КК України.

Натомість заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про не застосування судом вимог КК України, який він повинен був застосувати.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Як встановлено вироком Оболонського районного суду м. Києва від 03.06.2019, ОСОБА_8 інкримінувалось вчинення 12.04.2016 нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Тобто станом на день постановлення вироку суду, з урахування правил ст. 49 КК України, ОСОБА_8 підлягав звільненню від призначеного покарання, що зроблено не було. У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 підлягає звільненню від покарання, слід виключити з вироку застосування до обвинуваченого вимог ст. 75, 76 КК України. В решті вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03.06.2019 щодо ОСОБА_8 підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст. 376, ст.404, ст.405, ст. 407, ст.419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 змінити.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Виключити з вироку застосування вимог ст. 75, ст. 76 КК України до ОСОБА_8 .

В решті вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1463/2022 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1

№ 756/8282/16-к

Категорія КК: ч. 1 ст. 286 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Биківка, Дзержинського району Житомирської області; працюючого водієм КП «Київпастранс»; який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст.404, ст.405, ст. 407, ст.419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 змінити.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Виключити з вироку застосування вимог ст. 75, ст. 76 КК України до ОСОБА_8 .

В решті вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 12 грудня 2022 року о 09 годині 45 хвилин.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4