У Х В А Л А

про арешт майна

09.03.2023 року слідчий суддя Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання начальника СД відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000032 від 08.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и л а:

начальник СД відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної у Львівській області ОСОБА_3 звернулася з клопотанням, що погоджене з прокурором Городоцького відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що в ході досудового розслідування встановлено, 08.03.2023 близько 09 год. 50 хв. в м. Городку, по вул. В. Стуса, 1, Львівського району Львівської області ОСОБА_5 перебуваючи в маршрутному таксі №161 Львів-Черляни, пред`явив водію вказаного маршрутного таксі ОСОБА_6 пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_7 з ознаками підробки.

Відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000032 від 08.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

08.03.2023 в м. Городку по вул. В.Стуса, 1, Львівської області на території автостанції, проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_7 , з ознаками підробки.

У відповідності до ст.ст.98, 100, 110, ч. 2 ст. 298-3 КПК України вилучене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_7 під час огляду місця події було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Начальник СД відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної у Львівській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання з допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, яке відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України та подане у строки встановлені абз.2 ч.5 ст.171 КПК України, враховуючи наведене вище з метою збереження речових доказів, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами статей 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и л а :

клопотання начальника СД відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000032 від 08.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_7 , вилучене під час огляду місця події 08.03.2023 відповідно до ст. 237 КПК України, шляхом надання заборони розпоряджання та користування даним майном з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Виконання ухвали покласти на начальника сектору дізнання відділення поліції№1 ЛРУП№2 ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1