Справа № 555/540/23
Номер провадження 1-кп/555/168/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2023 р. м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої- адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Березне кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст.153 КК України, ОСОБА_5 , ч. 4 ст. 27 , ч.3 ст. 153 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт надійшов до Березнівського районного суду Рівненської області з Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури.

В ході підготовчого судового засідання судом встановлено, що угод про визнання винуватості чи про примирення з потерпілим до суду у порядку ст.ст. 468-475 КПК України не надійшло, підстав для закриття провадження згідно ст. 284 КПК України не вбачається, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, проти відкритого судового засідання учасники судового розгляду не заперечили. Клопотань щодо вжиття заходів забезпечення кримінального провадження не заявлено.

Відповідно до ст.ст. 314-316 КПК України, судом вчинено всі необхідні дії, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, а тому наявні достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Прокурор Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 подав до суду клопотання про застосування відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання вказує,що досудовим розслідуванням встановлено, що 09 листопада 2022 року приблизно о 21 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 перебував в спальній кімнаті житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де у цей час знаходилася потерпіла ОСОБА_9 . Перебуваючи у вказаній кімнаті житлового будинку у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру.Для реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_4 , в той же час, діючи з прямим умислом, пов`язаним із оральним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_9 , переслідуючи мету особистого сексуального задоволення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до ліжка на якому лежала потерпіла ОСОБА_9 , після того коли вона знаходилась в положенні лежачи, сів їй на живіт та незважаючи на активний опір, використовуючи фізичне насильство, яке виразилося у спричиненні декількох ударів в область голови, застосовуючи при цьому психологічне насильство по відношенню до потерпілої, що виражалось у словесних погрозах застосування до неї фізичного насильства, продовжуючи подавляти її волю до супротиву, з метою задоволення статевої пристрасті, намагався вступити проти волі потерпілої у статеві зносини оральним способом, проте через активний опір потерпілої, не зміг довести свій злочинний умисел до завершення, з причин, що не залежали від його волі.Крім того, 09 листопада 2022 року приблизно о 21 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , перебували в спальній кімнаті житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де у цей час знаходилася потерпіла ОСОБА_9 , яка лежала на спальному ліжку.Перебуваючи у вказаній кімнаті житлового будинку, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на вчинення сексуального насильства, тобто вчинення насильницьких дій сексуального характеру не пов`язаного із проникненням в тіло ОСОБА_9 , без її добровільної згоди.Для реалізації вказаного злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та з мотивів сексуального насильства, переслідуючи мету особистого сексуального задоволення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшов до ліжка, на якому лежала потерпіла ОСОБА_9 , зняв з неї нижню білизну, після цього, коли вона знаходилась в положенні лежачи, сів їй на живіт та незважаючи на активний опір, використовуючи фізичне насильство, яке виразилося у спричиненні декількох ударів в область голови, застосовуючи при цьому психологічне насильство по відношенню до потерпілої, що виражалось у словесних погрозах застосування до неї фізичного насильства, продовжуючи подавляти її волю до супротиву, з метою задоволення статевої пристрасті вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло, без її добровільної згоди, в той час як ОСОБА_5 підбурював його вчинити вищевказані насильницькі дії сексуального характеру та здійснював відео зйомку на власний мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A03S».

02.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.27 ч.3 ст.153 КК України.

Метою обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам реалізації ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 є односельцем потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а тому існує ризик можливості впливу на даних осіб. Вказана обставина також унеможливлює застосування таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання та домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно ніде не працевлаштований, на життя ніде не заробляє, за місцем проживання характеризується посередньо.

З урахування наведеного, просить застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Метою обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам реалізації ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 є односельцем потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які проживають по сусідству на одній вулиці з підозрюваним, а тому існує ризик можливості впливу на даних осіб.

На даний час ОСОБА_5 офіційно ніде не працевлаштований, на життя ніде не заробляє, за місцем проживання характеризується посередньо. Крім того, на даний час Березнівським районним судом засуджено ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Також обвинувачений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Санкція ч.3 ст.153 КК України передбачає покарання до 7 років позбавлення волі. А тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, особа може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду.

У випадку застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, він зобов`язаний буде проживати поруч із вище вказаними свідками та потерпілою, а тому зможе чинити на них тиск, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахування наведеного, просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просять у задоволенні клопотання прокурора відмовити, вказуючи, що ризики, на які зазначені у клопотанні є недостаньо обгрунтованими та недоведеними. Зокрема, з січня 2023 року ОСОБА_4 проживає з сім`єю брата в м.Київ, а тому не є можливим вплив з його боку на потерпілу та свідків, що проживають в с.Бистричі Рівненського району Рівненської області. Якщо ж слічий суддя вже ж дійде до висновку щодо необхідності обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, просить обрати домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 . Брат підозрюваного та його дружина, з якими він на даний час проживає, зможуть забезпечити його належну поведінку та доставляти до органу досудового розслідування та суду за викликом. При обранні запобіжного заходу просить також принйяти до уваги стан здоров`я підозрюваного.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, вказавши, що особисто він сексуального насилля щодо потерпілої не вчиняв, лише проводив зйомку події на мобільний телефон, а тому вважає, що відносно нього слід обрати більш м`який запобіжний захід.

Потерпіла ОСОБА_9 заперечила щодо клопотання прокурора, вказала, що вона з обвинуваченими примирилась.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, що у ньому наведені, зазначивши, що на стадії досудового розслідування були здобуті докази, що свідчать про обґрунтованість оголошеної ОСОБА_4 та ОСОБА_14 підозри, в тому числі і здобутий відеозапис події злочину. Прокурор вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених . Прокурор зазначає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 при обранні їм домашнього арешту за місцем проживання є занадко м"яким .

Згідно з ч.1 ст.131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.131 КПК одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Згідно положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

02.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.152, ч.2 ст.27 ч.3 ст.153 КК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років ( п.5 ч.2 ст.183 КПК України).

27.02.2023 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.27 ч.3 ст.153 КК України було повідомлено ОСОБА_5 .

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту суд приймає до уваги такі обставини:

-- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення

Суд зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п.175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Відтак, враховуючи наявні у суду матеріали , якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, суд приходить до переконання про існування в рамках вказаного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

-- підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам

Обгрунтовуючи клопотання, сторона обвинувачення вказує на існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Європейський суд зазначав, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови») § 58).

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість вчиненого кримінального правопорушення як самостійну підставу утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими підставами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (справа «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001).

Обговоривши питання про можливість застосування щодо ОСОБА_15 та ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту, суд приймає до уваги, що міцних соціальних зв`язків за місцем проживання обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мають, а тому за умови обрання щодо ОСОБА_15 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, особи будуть лишатись самі і не можна гарантувати, що обвинувачені не намагатимуться ухилитись від суду або ж не вчиняти дій щодо впливу на потерпілу та свідків, з якими знайомий (наприклад, засобами телефонного зв`язку).

Суд наголошує, що особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку особи як підозрюваного чи як обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів (як домашнього арешту, так і особистого зобов`язання) не буде достатніми для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.

Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, то суд вважає, що вказаний ризик свого підтвердження не знайшов, особа раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, будь-які дані, що обвинувачені можуть продовжити вчинене ним кримінальне правопорушення органом досудового розслідування не представлено.

Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно до ст.ст. 314-316 КПК України, судом вчинено всі необхідні дії, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, а тому наявні достатні підстави для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Керуючись ст.177,183 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст.153 КК України, ОСОБА_5 , ч. 4 ст. 27 , ч.3 ст. 153 КК України у закритому судовому засіданні в приміщенні Березнівського районного суду Рівненської області (м. Березне, вул. Київська, 3) о 14.00 годині 20 квітня 2023 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинувачених , захисників обвинувачених, потерпілу, представника потерпілої.

Клопотання прокурора Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , уродженця та жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60/ шістдесят/ днів, а саме з 10 квітня 2023 року до 08 червня 2023 року включно з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі /33001 м.Рівне вул. Дворецька,116/.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України , уродженця та жителя АДРЕСА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60/ шістдесят/ днів, а саме з 10 квітня 2023 року до 08 червня 2023 року включно з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі /33001 м.Рівне вул. Дворецька,116/.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - відмовити

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1