Справа № 646/815/23
№ провадження 1-в/646/51/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 м.Харків

Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

представника колонії ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Червонозаводського районного суду м.Харкова клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , засудженого: 16.03.2020 року вироком Київського районного суду міста Харкова за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі,21.12.2020р., постановою Верховного суду України від 12.01.2022 р. вирок Київського районного суду м.Харкова від 16.03.2020р. та ХАС від 18.03.2021 р. змінено, перекваліфіковано дії з ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі. Київським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.222 КК України та призначено покарання у вигляді 15000 н.м.д.г., що становить 25 500 грн без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, вирок виконувати самостійно.

про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,-

у с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-достроково звільнення. В обґрунтування клопотання засуджений посилається на те, що він відбув 2/3 призначеного строку покарання, має 3 заохочення, працевлаштований, став на шлях виправлення, стягнень не має, позовні вимоги за вироком були відшкодовані матір`ю.

Засуджений ОСОБА_5 , та його захисник підтримали зазначене подання, захисник надав до суду висновок судово-психіатричного експерта № 539 від 09.07.2018 року, лист-відповідь від 28.12.2020 року з ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримільно-виконавчої служби України», зазначив, що засуджений став на шлях виправлення, працевлаштований, має заохочення, просили клопотання задовольнити.

Представник адміністрації підтримав щодо задоволення клопотання.

Прокурор просив в задоволенні клопотання відмовити у зв`язку з не доведенням ступеню виправлення, вважає, що суттєвих позитивних змін в поведінці засудженого не відбулося.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріли заяви та матеріали особової справи засудженого, суд зазначає на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цьогоКодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «про умовнодострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільнокорисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно вимог ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як встановлено судом, що ОСОБА_5 засуджений 16.03.2020 року вироком Київського районного суду міста Харкова, який постановою Верховного суду України від 12.01.2022 р. перекваліфіковано з ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 на ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього беруться дані в їх сукупності.

За змістом цього закону умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Згідно ч. 1 ст. 6КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Виконання призначеного покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження скоєння нових злочинів. Дострокове звільнення завжди пов`язане з достроковим виправленням засудженого. Засуджений має усвідомлювати, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого та його бездоганної поведінки.

ОСОБА_5 засуджений 16.03.2020 року вироком Київського районного суду міста Харкова, який постановою Верховного суду України від 12.01.2022 р. перекваліфіковано з ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 на ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 знаходиться в місцях позбавлення волі, початок строку відбування покарання 09.06.2018 року, кінець строку 09.06.2025 року.

З 12.06.2018 по 08.06.2021 перебував в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», де характеризувався негативно, заохочень не мав.

З 08.06.2021 по 19.10.2021 перебував в державній установі «Диканська виправна колонія (№12)», де характеризувався посередньо, заохочень не мав.

З 24.10.2021 по 24.01.2022 перебував в державній установі «Київський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, заохочень не мав.

З 24.01.2022 по 24.10.2022 перебував в державній установі «Диканська виправна колонія (№12)», де характеризувався посередньо, заохочень не мав, розпорядок дня порушував 4 рази.

З 24.10.2022 по 18.11.2022 року проходив лікування в лікувальному закладі при державній установі «Стрижавська виправна колонія (№81)», характеризувався посередньо.

З 18.11.2022 відбуває покарання в державній установі «Диканська виправна колонія (№12)», має 3 заохочення, характеризується посередньо, працевлаштований у дільниці «Порошкове фарбування» цеху №3 за фахом маляр.

Суд звертає увагу, що згідно листа Харківської та Луганської області медичної частини №27, від 28.12.2020 року, повідомляється , що засуджений ОСОБА_5 отримує амбулаторне медикаментозне лікування, стаціонарного лікування, в тому числі за межами установи не потребує, стан здоров`я задовільний.

Питання щодо можливого застосування ст.100,101 КВК України було розглянуто на комісії установи (протокол №7 від 16.02.2022року), щодо можливого застосування ст. 82КК України (протокол №7 від 16.02.2022 року), щодо застосування згідно ст. 81 КК України (протокол №5 від 15.02.2023) в яких було відмовлено у застосуванні даних статей, як особі яка не довела свого виправлення.

Зоокрема, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого на протязі всього строку відбування покарання і державні органи , які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

Проте такої «бездоганної» поведінки засудженого на протязі строку відбування покарання, судом не встановлено.

З огляду на характер застосованих відносно засудженого заохочень та їх періодичність суд доходить висновку, що за достатньо тривалий термін відбування покарання у місцях позбавлення волі, заохочувався три рази, заохочення носять однотипний характер, що є недостатнім для доведення його ступеню виправлення впродовж усього строку відбування покарання.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності заохочень за певний період часу не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.

За таких обставин суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання

Керуючись ст. 81 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-достроково звільнення від відбування призначеного покарання відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Анна ШИХОВЦОВА