Провадження № 1-кс/686/44/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР за його заявою-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Узагальнені доводи скарги.

У скарзі ОСОБА_3 зазначає, отримав відмову у внесенні відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення від слідчого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , викладену у листі №24/М-169.

З огляду на це, на думку особи, яка подала скаргу, слідчим допущено бездіяльність та не виконані вимоги ст.214 КПК України.

Процесуальні дії суду для підготовки до розгляду скарги.

Задля забезпечення повноти та об`єктивності розгляду скарги слідчим суддею з СУ ГУНП в Хмельницькій області витребувані матеріали перевірки за заявою ОСОБА_3 .

Позиції учасників провадження.

Уповноважена особа з СУ ГУНП в Хмельницькій областів судове засідання не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.

Разом із цим, від органу досудового розслідування надійшли копії матеріалів перевірки №24/М-169 від 13.09.2022 за зверненням ОСОБА_3 .

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

В судовому засіданні ОСОБА_3 і його представник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, просили задовольнити.

Слідчий суддя,заслухавши пояснення ОСОБА_3 , його представника, дослідивши матеріали скарги, дійшов такого висновку.

Право та судова практика

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".

Указане відповідає і правовому висновку Верховного Суду у справі 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18, провадження № 51-4229км20, де суд зазначає, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість ініціювання кримінального провадження шляхом внесення відомостей до ЄРДР без належних на те підстав.

Оцінка встановлених обставин та відповіді на доводи скарги.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 звернувся до Президента України із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка 09.08.2022 була направлена до Національної поліції та за належністю направлена до ГУНП в Хмельницькй області і зареєстрована у відділі документального забезпечення ГУНП в Хмельницькій області за №1/М-1494 02.09.2022.

Зі змісту цієї заяви слідує, що ОСОБА_3 стверджує про вчинення кримінального правопорушення експертом ОСОБА_8 , який у межах кримінальної справи 2208/8608/12 склав завідомо неправдивий висновок експерта судово-балістичної експертизи №48-Б та в судовому засіданні надав неправдиві пояснення про те, що вилучені у ОСОБА_3 гладкоствольні рушниці «Сайга 410 К» є багатоцільовою зброєю усупереч наказу МВС №622.

За результатами проведеної перевірки старшим слідчим ОМВ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 за указаною заявою ОСОБА_3 , йому листом за підписом тимчасового виконувача обов`язків заступника начальника СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 від 13.09.2022 №24/М-169 надана відповідь в якій зазначено, що у його звернення відсутні ознаки кримінального правопорушення, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

З матеріалів скарги слідує, що в межах розслідування кримінальної справи № 9/4146 за місцем проживання ОСОБА_3 був проведений обшук, під час якого вилучені, утому числі три рушниці «Сайга 410 К».

У подальшому ОСОБА_3 вироком Дунаєвецького районного суду від 30 грудня 2015 ОСОБА_3 засуджено за п.п. 4, 7 ч. 2 ст. 115 КК України та за ч.1 ст. 263 КК України із призначенням покарання.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 27 липня 2016 року апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишено без задоволення.

З матеріалів перевірки слідує, що виявлені під час обшуку будинку ОСОБА_10 три рушниці «Сайга 410-К» перебували у фактичному користуванні ОСОБА_3 , що підтверджується офіційним дозволом на право зберігання та носіння мисливської вогнепальної зброї, виданого ОСОБА_3 .

У вказані три рушниці були внесені конструктивні зміни, на підставі яких представлена на експертизу рушниця «Сайга-410К», набуває якостей багатоцільової вогнепальної бойової зброї і до категорії мисливських (спортивних) гладкоствольних рушнгіДь не відноситься.

У відповідності до методики проведення балістичних експертиз судовим експертом ОСОБА_8 було зроблений відповідний висновок, щодо належності представленої рушниці «Сайга-410К», в наданому вигляді, до бойової багатоцільової гладкоствольної вогнепальної зброї.

Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 затверджена «Інструкція про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів».

Згідно з цим наказом взяття на облік експериментально відстріляних куль та гільз вилученої, добровільно зданої та знайденої зброї, відомчої і службово-штатної зброї, що зберігається та використовується на об`єктах дозвільної системи, а також нарізної зброї, що перебуває у власності громадян, створення державної кулегільзотеки, зберігання відстріляних гільз та куль.

Жодним чином наказ МВС України від 21.08.1998 №622 до методики проведення балістичних досліджень не відноситься і на висновок експерта не впливає.

Визначальними при виконанні експертиз є відповідні зазначені вище методики та стандарт. Відповідно до цього наказу мисливська зброя повинна відповідати вимогам, зазначеним у п. 8 «Види зброї, щодо якої здійснюється дозвільна система» та п. 8.8. Мисливська вогнепальна зброя - вогнепальна зброя, призначена для ураження тварин і птахів під час полювання.

До мисливської вогнепальної зброї належать: мисливські гвинтівки, карабіни та штуцери, гладкоствольні рушниці, гладкоствольні рушниці із свердловиною "парадокс" з нарізами 100-140 мм на початку або в кінці ствола, мисливські рушниці зі свердловиною "сюпра", комбіновані рушниці, що мають поряд з гладкими і нарізні стволи.

Мисливська зброя повинна відповідати таким вимогам: для стрільби зі зброї використовуються мисливські патрони відповідного калібру: загальна довжина з розкладеним та зафіксованим прикладом має становити ке менше 800 мм; ємність магазину (барабана) (з установленим обмежувачем за наявності) нарізної зброї не має перевищувати 10 патронів, а гладкоствольної 4 патронів; мати запобіжник; довжина ствола мисливської зброї повинні відповідати вимогам ДСТУ 78-41-002-97.

Однак, надані на експертизу рушниці не відповідають п. 8.8.2 даного наказу, (загальна довжина з розкладеним та зафіксованим прикладом має становити не менше 800 мм, але довжина придатної для стрільби рушниці «Сайга-410К» зі складеним прикладом - 641 мм. без врахування зйомних подовжувачів ствола).

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі №2208/8608/12, провадження № 51-535км18 у вирок Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 27 липня 2016 року стосовно засудженого ОСОБА_3 змінено у частині призначеного ОСОБА_11 покарання .

У решті судові рішення залишені без зміни.

Аргументи ОСОБА_3 стосовно неправильності висновку експерта ОСОБА_8 були предметом оцінки судами першої, апеляційної та у межах перевірки правильності застування норм матеріального права та дотримання норм процесуального права і судом касаційної інстанції.

Так, Верховний Суд у зазначеній ухвалі зазначив, що за висновками судово-балістичних експертиз від 27 липня 2012 року № 48-Б та № 49-Б всі три рушниці «Сайга 410» калібру 410 виробництва Росії, що були вилучені в ході обшуку в помешканні ОСОБА_3 , є бойовою багатоцільовою гладкоствольною вогнепальною зброєю, здатною здійснювати постріли із складеним та розкладеним прикладом. З дослідницької частини цих висновків експертиз убачається, що в процессі порівняльного дослідження способом зіставлення вказаних рушниць із зразками мисливської вогнепальної зброї, встановлено як збіги за формою, розмірами, конструктивними особливостями та маркувальними позначеннями із мисливською самозарядною гладкоствольною рушницею «Сайга 410» калібру 410 виробництва Росії, так і відмінності відсутня тяга блокування зняття запобіжника при складеному прикладі, однак отвори для тяги наявні на задній частині ствольної коробки та на нижній петлі кріплення приладу.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_8 повністю підтвердив висновки експертиз, зазначивши, що відсутність тяги блокування зняття запобіжника при складеному прикладі в досліджуваних рушницях «Сайга 410 К» дає можливість здійснювати постріли при складеному прикладі, що надає їм при такій переробці ознаки бойової вогнепальної зброї.

Отже, слідчим суддею не встановлено обставини, що свідчать про ознаки вчинення особою, на яку вказує ОСОБА_3 ,кримінального правопорушення.

Ініціювання кримінального переслідування щодо особи за встановлених обставин, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за поданою ОСОБА_3 заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, за результатом розгляду заяви ОСОБА_3 уповноважена особа органу досудового розслідування дійшла правильного висновку про відсутність підстав для внесення за викладеними у ній твердженнями, відомостей до ЄРДР, що вказує на необґрунтованість заяви.

А тому підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1