справа № 198/312/22
провадження № 7/0198/1/22
У Х В А Л А

іменем України

15 листопада 2022 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судових засідань Ткаченко Т.О., прокурора Підшивайла М.В., захисника-адвоката Палька О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області та Тернівським міським судом Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2022 за №0000898, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Новов`язівське Юр`ївського району Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, із базовою середньою освітою, не працює,

у зв`язку із вчиненням суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в період часу з 26 серпня 2022 року до 11:30 годин 27 серпня 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено) перебував в зальній кімнаті за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , де також знаходився у нього в гостях потерпілий ОСОБА_2 .

В зазначені вище час та місці під час вживання алкогольних напоїв на грунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_1 , будучи в стані неосудності внаслідок хронічного психічного захворювання, не передбачаючи наслідки своїх дій, не маючи можливості керувати ними та усвідомлювати їх характер, почав наносити множинні удари руками і ногами по тілу ОСОБА_2 , від чого останній впав спиною на підлогу. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_1 завдав не менше двох ударів правою ногою в ліву реберну частину тулуба ОСОБА_2 .

Внаслідок суспільно небезпечних дій ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження:

-зовнішні легкі тілесні ушкодження: у вигляді садна на спинці носа, перелому кісток носа, двох забійних ран правої половини обличчя, синців нижньої третини правого передпліччя та тильної поверхні правої кисті;

-внутрішні тяжкі тілесні ушкодження: у вигляді крововиливів в м`які покрови голови в тім`яній та в потиличних областях з обох сторін, множинних двосторонніх непрямих переломів ребер справа з другого по сьоме включно по передньо-пахвинній лінії, прямих переломів ребер справа з шостого по дев`яте включно по біляхребтовій лінії та десятого по лопаточній лінії, непрямих переломів ребер зліва з другого по восьме включно віхалоподібно починаючи від білягрудинної, передньо-пахвинної та середньо-пахвинної ліній, прямих переломів ребер справа з четвертого по дев`яте включно по біляхребтовій та лопаточній лініям, гемотораксу справа 800 мл та зліва 100 мл, перелому грудного відділу хребта з розривом спинного мозку між шостим та сьомим грудними хребцями, крововиливів у м`які покрови спини на рівні грудного відділу хребта, відриву остистих відростків грудних хребців з п`ятого по восьме включно, які ускладнилися травматичним шоком.

Від спричинених ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 зазначених вище тілесних ушкоджень настала смерть останнього.

Після вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_1 залишив своє місце проживання, зачинивши двері будинку.

Суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_1 , підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Слід зазначити, що при викладенні обставин вчинення ОСОБА_1 суспільно небезпечного діяння стороною обвинувачення зазначено умисел, як форму вини, та мотив і мету, як ознаки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення.

При цьому, осудність є однією із загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи з положень статей 23, 24 КК України, умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Таким чином, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Суд звертає увагу, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

Зокрема, ст. 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.

Отже, суд під час розгляду поданого клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не встановлював наявність або відсутність у свідомості ОСОБА_1 чітко сформованого умислу в розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, оскільки за характером хронічного психічного захворювання останній не здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними, що в свою чергу завадило ОСОБА_1 навіть брати участь в судових засіданнях, призначених у справі.

Разом з тим, скоєння ОСОБА_1 суспільно небезпечного діяння підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-показаннями свідка ОСОБА_3 (мати особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_1 ), наданими в судовому засіданні, про те, що ОСОБА_1 у віці вісімнадцяти років отримав травму голови, а в 2003 році в нього діагностовано психічне захворювання шизофренія. З цього моменту він регулярно перебував на лікуванні, однак хвороба прогресувала. 10 червня 2022 року мати в черговий раз забрала ОСОБА_1 із закладу з надання психіатричної допомоги, однак на грунті зловживання алкогольними та енергетичними напоями останній поводив себе дуже агресивно, в результаті чого їй довелося покинути будинок, де вони разом проживали. Про вбивство ОСОБА_2 дізналася 29.08.2022 від сторонніх осіб, а під час відвідин сина в лікарні він особисто зізнався їй в скоєному;

-показаннями свідка ОСОБА_4 , наданими в судовому засіданні, про те, що особисто знайомий з ОСОБА_1 та зі слів односельців йому відомо про психічні розлади у останнього. В вечірній час доби 28 серпня 2022 року, коли свідок перебував на АДРЕСА_2 , до нього підійшов ОСОБА_1 та в процесі спілкування попросив допомоги в приховуванні трупа чоловіка, що знаходився за місцем мешкання ОСОБА_1 . При цьому останній пояснив, що це він завдав тілесних ушкоджень своєму знайомому, від яких той помер. Запевнивши в намірі допомогти, свідок та ОСОБА_1 мотоциклом прибули до домоволодіння АДРЕСА_1 . Залишившись за межами домоволодіння приблизно в 20 м від входу до будинку, в світлі фари мотоцикла ОСОБА_4 бачив як ОСОБА_1 , відчинивши зсередини двері будинку, намагався витягти знерухомлене тіло чоловіка з явними синюшними плямами на шкірі. Після побаченого свідок відразу залишив зазначене місце та зателефонував до поліції, повідомивши про подію;

-відомостями, отриманими під час огляду трупу, що містяться в протоколі огляду від 29.08.2022 та додатку до нього у виді фототаблиці (а.м.к.п. 89-99), відповідно до яких на підлозі коридору біля вхідних дверей будинку АДРЕСА_1 виявлено труп чоловіка ( ОСОБА_2 ) з численними тілесними ушкодженнями в області голови, тулубу, кінцівок;

-лікарським свідоцтвом про смерть № 517 від 29.08.2022 (а.м.к.п. 104), відповідно до якого смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок травматичного шоку, перелому ребер, грудини та грудного відділу хребта;

-висновками судово-медичної експертизи № 517 від 27.09.2022 та схематичним зображенням тілесних ушкоджень (а.м.к.п. 105-109) та висновками додаткової судово-медичної експертизи № 517 від 27.09.2022 (а.м.к.п. 170-175), відповідно до яких під час дослідження трупа ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна на спинці носа, перелому кісток носа, двох забійних ран правої половини обличчя, синців нижньої третини правого передпліччя та тильної поверхні правої кисті, крововиливів в м`які покрови голови в тім`яній та в потиличних областях з обох сторін, множинних двосторонніх непрямих переломів ребер справа з другого по сьоме включно по передньо-пахвинній лінії, прямих переломів ребер справа з шостого по дев`яте включно по біляхребтовій лінії та десятого по лопаточній лінії, непрямих переломів ребер зліва з другого по восьме включно віхалоподібно починаючи від білягрудинної, передньо-пахвинної та середньо-пахвинної ліній, прямих переломів ребер справа з четвертого по дев`яте включно по біляхребтовій та лопаточній лініям, гемотораксу справа 800 мл та зліва 100 мл, перелому грудного відділу хребта з розривом спинного мозку між шостим та сьомим грудними хребцями, крововиливів у м`які покрови спини на рівні грудного відділу хребта, відриву остистих відростків грудних хребців з п`ятого по восьме включно.

При цьому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран правої половини обличчя, перелому кісток носа відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, та які не перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Тілесні ушкодження у вигляді множинних двосторонніх переломів ребер, двостороннього гематоракса, перелому грудного відділу хребта з повним розривом спинного мозку, відриву остистих відростків грудного відділу хребта, які ускладнилися травматичним шоком відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення і перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Зазначені вище тілесні ушкодження утворилися прижиттєво від дії тупих твердих предметів, які діяли по ударному механізму зі значною силою в область голови та грудної клітини. Не виключена можливість, що перелом грудного відділу хребта з розривом спинного мозку міг утворитися внаслідок позамежного перерозгину на рівні шостого та сьомого грудних хребців.

Враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх кількість, різні анатомічні області заподіяння тілесних ушкоджень, виключається можливість їх утворення при падінні з висоти власного зросту.

Смерть потерпілого ОСОБА_2 настала від сумісної тупої травми голови, грудної клітини, перелому кісток носа, забійних ран правої половини обличчя, множинних двосторонніх переломів ребер (прямих та непрямих), гематоракса справа 800 мл і зліва 100 мл, поперечного перелома грудного відділу хребта з повним розривом спинного мозку на рівні шостого, сьомого грудних хребців, відриву остистих відростків грудних хребців з п`ятого по восьме включно, які ускладнилися травматичним шоком;

-протоколом затримання ОСОБА_1 від 29.08.2022 (а.м.к.п. 110-112);

-висновками судової трасологічної експертизи № СЕ-19/104-22/27982-Д від 13.09.2022 та додатками до неї (а.м.к.п. 140-149), відповідно до яких сліди пальців рук, вилучені під час огляду будинку АДРЕСА_1 (місце проживання ОСОБА_1 та місце виявлення трупа ОСОБА_2 ), належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.м.к.п. 153-154), згідно з яким свідок ОСОБА_4 на фото № 2 впізнав ОСОБА_1 як особу, що просила його заховати труп невідомого чоловіка.

Згідно з епікризом з історії хвороби ОСОБА_1 № 2623/2022 останньому з вересня 2003 року встановлений діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад. Впродовж наступних років ОСОБА_1 періодично проходив стаціонарне лікування в спеціальних закладах, йому була встановлена інвалідність, психічний стан поступово погіршувався. В червні 2022 року ОСОБА_1 визначений діагноз: шизофренія, параноїдальна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-маячний синдром, становлення ремісії. Виражений змішаний тип дефекту (F 20.00). Соціальне функціонування порушене по категоріях: спілкування, контроль поведінки, трудова діяльність (а.м.к.п. 199).

Відповідно до висновку амбулаторної судово психіатричної експертизи № 478 від 03.10.2022 (а.м.к.п. 166-169) ОСОБА_1 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в теперішній час виявляє хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. У вказаний період часу він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. ОСОБА_1 на теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Суд відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що мало місце суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Зазначене суспільно небезпечне діяння вчинено ОСОБА_1 в стані неосудності.

Підстави вважати, що ОСОБА_1 на момент судового розгляду видужав або внаслідок змін в стані його здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 19, п. 1 ст. 93 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Як визначено пунктом 4 частини 1, частиною 5 статті 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такий примусовий захід медичного характеру, як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, що в свою чергу може бути застосована судом відносно психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 19, ст.ст. 93, 94 КК України та приймаючи до уваги висновки судово-психіатричної експертизи, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, з урахуванням ступеню небезпечності ОСОБА_1 для себе і для інших осіб, суд доходить переконання, що до останнього підлягають застосуванню примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Керуючись ст. ст. 369 - 372, 503, 512, 513 КПК України, ст. ст. 19, 92, 93, п. 4 ч.1, ч. 5 ст. 94 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

До ОСОБА_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у стані неосудності, застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

До набрання ухвалою законної сили ОСОБА_1 залишити запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, а саме до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради».

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.08.2022, на три сліди папілярного візерунку, виріз килиму з речовиною бурого кольору, футболку, светр, штани спортивні, які належать ОСОБА_1 , кофту, що належала ОСОБА_2 , змиви з обох рук ОСОБА_2 , зрізи краю нігтьових платин ОСОБА_2 ; накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.09.2022, на чоловічі спортивні штани «Columbia» чорного кольору, чоловічі спортивні штани чорного кольору з білими смугами по боках в кількості двох штук, чоловічі труси синього кольору, пару чоловічих шкарпеток чорного кольору, скасувати.

Цивільний позов не подано.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової трасологічної експертизи в сумі 1510,24 гривень, віднести на рахунок держави.

Речовідокази три сліди папілярного візерунку; виріз килиму з речовиною бурого кольору; футболку, светр, штани спортивні, які належать ОСОБА_1 ; кофту, що належала ОСОБА_2 ; змиви з обох рук ОСОБА_2 ; зрізи краю нігтьових платин ОСОБА_2 ; чоловічі спортивні штани «Columbia» чорного кольору, чоловічі спортивні штани чорного кольору з білими смугами по боках в кількості двох штук, чоловічі труси синього кольору, пару чоловічих шкарпеток чорного кольору, що зберігається в Павлоградському РВП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію ухвали вручити прокурору, надіслати захиснику-адвокату Пальку О.М., та після набрання ухвалою законної сили надіслати для виконання до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради».

На ухвалу протягом тридцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя І. О. Гайдар