Справа № 357/9896/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2022 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002055 від 29.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 28.10.2022 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0002055 від 29.08.2022, за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

З дотриманням положення ч. 3 ст. 35 КПК України та Розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, вказаний обвинувальний акт передано для розгляду головуючому судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 .

В порядку ст. 314 КПК України судом призначено підготовче судове засідання.

Прокурором подано письмове клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, на даний час непрацевлаштований, не має постійного джерела доходів, неодружений, тобто не має сталих соціальних зв`язків, а ті, що є не стали на заваді вчиненню кримінальних правопорушень. Зважаючи на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, вважає, що запобіжні заходи, не пов`язанні з позбавленням волі, не здатні забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбаченим пп. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення заявленого клопотання прокурора заперечували.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, зокрема прокурора, який підтримав заявлене клопотання, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти його задоволення, суд встановив наступне.

Відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.09.2022 встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: можливість обвинуваченого переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04.11.2022.

Визначений слідчим суддею строк запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 спливає, разом з тим, з об`єктивних підстав, судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні до зазначеного строку, провести не представляється можливим.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. При цьому, положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного суду України № 1-р/2017 від 23.11.2017 визнано неконституційним. Конституційний Суд України посилався на те, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема, під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.

З урахуванням вищезазначеного, суд зауважує, що застосування строків тримання під вартою згідно з нормами діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (ст.ст. 197, 199 КПК України); 2) судом під час саме судового розгляду (ст.ст. 315, 331 КПК України). Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Заявлене прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

З дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України клопотання вручено 31.10.2022 о 20:30 обвинуваченому ОСОБА_4 , останній в судовому засіданні не заперечував даний факт.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст.194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, за змістом яких надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду на потреби судового розслідування.

Щодо заявлених ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд зазначає.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від суду. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. Разом з тим, враховуючи дані, які характеризують обвинуваченого, зокрема, відсутність постійного джерела доходів, сталих соціальних зв`язків, постійного місця реєстрації, у разі доведення його винуватості, ОСОБА_4 загрожує кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі строком до восьми років, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Зазначені ризики є суттєвими та їм неможливо запобігти у разі застосування до нього будь-яких інших запобіжних заходів, що не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях обвинуваченого, крім тримання під вартою. Вказане свідчить, що обвинувачений, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання та, ймовірніше за все, прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленні правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, судом не встановлено.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд погоджується з доводами прокурора, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обвинувачений хоча і є раніше не судимою особою, проте інкриміновані злочини вчинено в умовах воєнного стану під час дії комендантської години. При цьому, між інкримінованими ОСОБА_4 правопорушеннями пройшов невеликий проміжок часу, а саме кримінальні правопорушення він вчинив 27.08.2022, 29.08.2022, 03.09.2022, 05.09.2022 та 06.09.2022, що свідчить про зухвалий характер його діянь по відношенню до оточуючих та відсутність фактору страху бути поміченим сторонніми особами та понести покарання. Отже, з огляду на викладене, суд вважає, що ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим є реальним.

Перевіряючи наявність законних підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою буде достатнім для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, оцінює в сукупності фактори, пов`язані з характером особи обвинуваченого, моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, особистими та соціальними обставинами його життя, сімейними зв`язками та зв`язками з суспільством. Так, судом враховано, що:

1) за способом життя та економічним становищем: обвинувачений непрацевлаштований, неодружений, неповнолітніх утриманців не має, не має постійного місця реєстрації, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки.

2) за віком: обвинувачений є повнолітнім, тому має повну кримінально-процесуальну дієздатність, раніше не судимий.

3) за станом здоров`я: відсутні документально підтвердженні відомості про наявність захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють застосування до нього попереднього ув`язнення, відсутні скарги про неналежні умови його перебування або лікування, у разі виникнення в цьому потреби, в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Вказані обставини, на переконання суду, мають бути оцінені як такі, що жодним чином не будуть стримуючими факторами для вживання обвинуваченим перешкод запобігання відправлення правосуддя в спосіб неявки в судові засідання та для запобігання встановленим ризикам кримінального провадження. В зв`язку з чим, жодний інший вид запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Враховуючи обсяг пред`явленого обвинувачення, суд вважає необхідним визначити строк дії запобіжного заходу 60 днів з дня постановлення ухвали.

З урахуванням наведеного суд дійшов переконання, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З огляду на викладене та враховуючи положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає, що застава у мінімальному розмірі, тобто 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, забезпечать належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 17, 177-178, 183, 194, 197, 199, 314, 315, 316, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.3 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 30.12.2022 включно.
Визначити заставу ОСОБА_4 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень, при внесенні якої ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Зобов`язати ОСОБА_4 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави прибувати за кожною вимогою до суду за першою його вимогою, та у визначене ним місце, день та час; не відлучатися із міста Біла Церква Київської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та (або) місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; уникати спілкування зі свідками, потерпілими по вказаному кримінальному провадженню, а також з особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.
У разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, чи відлучиться з м. Біла Церква Київської області без дозволу суду, застава звертається в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та направити для виконання начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.
Повний текст ухвали оголошено 04.11.2022 о 10 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_6