Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 318/1232/18
Провадження №: 1-і/332/36/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Свердловськ, Луганської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, не працевлаштованого, який місця реєстрації не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, остання 28.11.2012 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 28.11.2015 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 187; п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який закінчується 13.11.2022 року, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, на даний час не зникли, не зменшилися, та продовжують існувати, також виключають можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який, так, як альтернативні запобіжні заходи на даний час не зможуть забезпечити належний рівень процесуальної поведінки обвинуваченого.

Так, у поданні зазначено, що у провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000831 від 24.06.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 187; п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

У зв`язку з цим, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні висловлювати думку щодо обґрунтованості клопотання про продовження строку тримання під вартою, відмовився. Зауважив, що матеріали провадження не мають жодних доказів на підтвердження позиції прокурора. Прокурор вводить суд в оману, коли говорить, що у нього дев`ять класів освіти, натомість, він закінчив три класи. Крім того, невірним є кількість епізодів, у яких він підозрюється. Так, у справі, яка розглядалася у Василівському суді, відносно нього було три епізоди щодо трьох потерпілих, замість семи або одинадцяти, як зазначав прокурор.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зважаючи на те, що ризики, які є підставою для продовження строку тримання під вартою, прокурором не доведені. ОСОБА_4 перебуває під вартою майже п`ять років, справа на даний час не розглянута, взагалі, не відомо, що з цією справою, адже вона перебуває на тимчасово окупованій території. Тому просить застосувати до обвинуваченого особисте зобов`язання.

Суд заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

У провадженні Василівського районного суд Запорізької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000831 від 24.06.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 187; п.п. 1, 4, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

20.01.2018 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово було продовжено.

15.09.2022 Синельниківським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 13.11.2022.

На підставі розпорядження Голови Верховного Суду України № 49/0/9-22 від 14.09.2022 територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області змінено на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд вважає, що прокурор належним чином мотивував своє клопотання.

Так, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до обвинуваченого даного виду запобіжного заходу і його продовженні, на час розгляду зазначеного кримінального провадження у суді не відпали і не зменшились, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, які законодавцем віднесені до категорії особливо тяжких злочинів, а санкція статті 115 частини 2 КК України передбачає покарання від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, підозрюється у вчиненні ряду злочинів через півроку після відбуття покарання, ніде офіційно не працює, місця реєстрації не має, не одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не має, а отже має слабкі соціальні зв`язки, що вказує на те, що обвинувачений може продовжити скоювати злочини, незаконно вплинути на потерпілих, свідків та експертів та вжити заходів, щоб уникнути відповідальності, тобто переховуватися від суду.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжких злочинів є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом також узято до уваги, що судовий розгляд кримінального провадження триває, не вчинені всі необхідні дії для встановлення об`єктивної істини у справі.

Суд не погоджується із доводами сторони захисту про можливість зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання, з підстави того, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого альтернативні види запобіжних заходів. Тому суд вважає, що будь-який інший запобіжний захід не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, при обранні особистого зобов`язання, обвинувачений має виконувати певні обов`язки, а також суд має вказати адресу проживання обвинуваченого, за якою буде здійснюватися контроль виконання цих зобов`язань, однак, наразі, встановити за якою адресою буде проживати обвинувачений суд не може, через відсутність достовірної інформації. Так, у обвинуваченого немає зареєстрованого місця проживання, а місце проживання, яке зазначено у клопотання, не є постійним.

Суд також приймає до уваги запровадження в Україні військового стану, а також той факт, що територія, де проживав обвинувачений, на даний час є тимчасово окупованою, що унеможливлює здійснення контролю за виконанням зобов`язань обвинуваченого.

Посилання обвинуваченого на той факт, що матеріали справи не містять доказів, які б доводили його вину, а також про те, що прокурором зазначено більше епізодів, ніж у пред`явленому обвинуваенні, суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Так, слідчий суддя (суд) на етапі обрання запобіжного заходу не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя (суд) на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді Василівського районного суду м. Запоріжжя про обрання запобіжного заходу від 20.01.2018 не була скасована. Саме під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 вирішувалося питання про обґрунтованість підозри. Як зазначалося раніше, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається лише питання наявності ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою.

Що стосується посилань обвинуваченого на кількість епізодів, які не відповідають дійсності, то суд виходить з наступного.

У клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , яке є предметом даного розгляду, зазначені епізоди кримінальних правопорушень, потерпілими від яких є: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 . Саме про цих потерпілих і говорив обвинувачений, зазначаючи, що йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні трьох епізодів.

Отже, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177,178,197,331, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Кам`янсько-Дніпровського відділу Василівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 січня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена прокурором та захисником до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинувачений, який перебуває під вартою може оскаржити до Запорізького апеляційного суду в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 11 листопада 2022 року.

Суддя ОСОБА_1