УХВАЛА

17 листопада 2022 року

м. Київ

справа № 334/1550/22

провадження № 51-3556ска22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 11 серпня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 серпня 2022 року вказану вище постанову місцевого суду залишено без змін.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такого висновку.

Адвокат ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1 , оскаржив у касаційному порядку судові рішення, прийняті судами згідно із законодавством України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Конституції Українив Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони

та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України

і повинні відповідати їй.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства

є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права,

як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6

пп. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України

від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Положеннями частин 2, 10 ст. 294 КУпАП визначено, що постанова судді у справі

про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлене у ст. 294 КУпАП, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

До того ж відповідно до закону Касаційний кримінальний суд Верховного Суду

не наділений повноваженнями здійснювати перевірку судових рішень у справах

про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, оскаржені адвокатом ОСОБА_6 судові рішення

не можуть бути предметом перегляду в касаційному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2022 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 11 серпня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4