Справа № 462/1720/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2023 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000079 від 22.01.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Сілець, українки, громадянки України, яка непрацевлаштована, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судима, востаннє 21.06.2022 року Галицьким районним судом м. Львова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимою, востаннє 21.06.2022 Галицьким районним судом м.Львова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки, на шлях виправлення не встала та повторно вчинила новий корисливий злочин.

Так, 22.01.2023, близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні магазину ТЦ «Арсен», що на вул. Патона, 37 у м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, повторно, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, викрала пляшку віскі «Jack Daniels» ємкістю 0,7 л, вартістю 532 гривні 55 копійок без ПДВ, яку заховала під верхній одяг та не оплативши вартості товару, винесла його за межі лінії кас. Проте, незважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинила всі необхідні дії для доведення до кінця свого злочинного умислу, однак з причин, що не залежали від її волі, не довела злочин до кінця, оскільки була викрита та затримана працівником охорони магазину ТЦ «Арсен».

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілому ТОВ «Альянс маркет» матеріальної шкоди на загальну суму 532 гривні 55 копійок.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у інкримінованому їй злочині визнала повністю. Пояснила, що в цей день перебуваючи в магазині, сховала під одяг пляшку алкогольного напою та пройшовши турнікет була зупинена працівниками магазину. Алкоголь викрала для власного вживання. Щиро кається у вчиненому.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачена в судовому засіданні не оспорювала факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували.

Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Обтяжуючих вину обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обставиною, яка пом`якшує вину обвинуваченої ОСОБА_4 та передбачена ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Вчиненим кримінальним правопорушенням заподіяна матеріальна шкода у розмірі 532 гривні 55 копійок, яка відшкодована шляхом повернення майна.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого нею злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченої, яка усвідомила суспільну небезпеку вчиненого нею злочину, беззаперечно визнала свою вину, у вчиненому розкаялася, однак, раніше неодноразово судима, злочин вчинила під час випробувального терміну після засудження її до покарання у виді позбавлення волі за корисливий злочин, офіційно непрацевлаштована, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, не є особою з інвалідністю, не є військовослужбовцем строкової служби, і вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 21.06.2022 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.4 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначено їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відтак, при призначенні покарання, слід врахувати вимоги ст.71 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 06.02.2023 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб з 06.02.2023 року по 06.04.2023 року включно, із визначенням ОСОБА_4 застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 /сто сім тисяч триста шістдесят/ гривень .

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченій в даному кримінальному провадженні, слід залишити до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371,373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду міста Львова від 21 червня 2022 року, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначено їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 06 лютого 2023 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 , залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-пляшку віскі «Jack Daniels», ємністю 0,7 л. повернути власнику;

-упакування з-під пляшки віскі «Jack Daniels», ємністю 0,7 л. із двома банками ж/б «Coca Cola» 100 мл повернути власнику;

-DVD диск залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1