ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/1086/23

Провадження № 1-кп/210/308/23

"20" березня 2023 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження, які приймали участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 , захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 08 лютого 2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000180 відносно:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новогригорівка, Долинського району, Кіровоградської області, громадянка України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, не заміжня, на утриманні має неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України,

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 та за письмової згоди потерпілої ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 01.02.2023 близько о 01 годині, перебуваючи на п`ятому поверху, корпусу №1, буд. АДРЕСА_2 , маючи вільний доступ до приміщення квартири №519 , в приміщенні квартири вивила мобільний телефон марки Редмі 9С Midnight Gray imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , що перебував в руках малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь.

В той же час, в період дії в Україні правого режиму воєнного стану, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 з 5:30 години 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що її дії носять таємний характер, скориставшись тим, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сплять, ОСОБА_4 заволоділа вищезазначеним мобільним телефоном, тим самим обернувши вищезазначене майно на свою користь, маючи можливість розпоряджатись ним на власний розсуд.

Своїми діями, ОСОБА_4 , вчинила всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізувала раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №742 від 14.02.2023, складає 5 831,58 гривень, чим завдала потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 майнової шкоди на вказану суму.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

27 лютого 2023 року у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР 08 лютого 2023 року за № 0000180 між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченою у цьому ж провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , отримавши письмову згоду потерпілої ОСОБА_8 , укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди обвинувачена ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі висунутого їй обвинувачення.

Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , за частиною четвертою статті 185 КК України України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення.

Також, сторони узгодили, що відповідно до статей 75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинуваченій роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з наступного.

ОСОБА_4 підтримала укладення угоди, зробила це добровільно. Насильства, примусу чи погроз до неї ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою їй ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження вона не зверталась. Обвинувачена повідомила, що беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_4 зазначила, що вона цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І вона при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. При цьому наполягає на укладенні угоди. Він повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник ОСОБА_5 судовому засіданні просив затвердити угоду.

Потерпіла надала заяву, в якій підтримала укладення угоди та просила затвердити угоду.

Прокурор угоду підтримала, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Судом додатково досліджено: постанову про визнання речовим доказам та передачу їх на зберігання, судово-товарознавчу експертизу вартості завданого збитку, характеризуючий матеріал відносно обвинуваченої.

Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з вимогами частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України з урахуванням положень ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію ч. 4 ст. 469 КПК України.

Потерпіла надала прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Відповідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, дії ОСОБА_4 за частиною 4 статті 185 КК України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Судом встановлено, що угоду укладено у провадженні щодо тяжкого злочину. Санкція частини четвертої статті 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі до восьми років.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.

Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів.

Виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 , яка, будучи допитаною в суді підтвердила фактичні обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, беззаперечно визнала свою вину, пояснила, що вчинила таке діяння у зв"язку з скрутним матеріальним становищем, просила суворо не карати, таке діяння вчинила вперше.

На підставі викладеного, всебічно дослідивши матеріали справи у сукупності з показами обвинуваченої, суд визнає ОСОБА_4 винуватою за частиною 4 статті 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Щодо покарання.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинене кримінальне правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкції статті у виді позбавлення волі строком в 5 (п`ять ) років позбавлення волі.

Також сторони узгодили відповідно до ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 в частині основного покарання від відбування покарання з випробовуванням.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до частини 1 статті 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті).

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченій, суд враховує наступне.

Обвинувачена у судовому засіданні щиро розкаялася у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Крім того, обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди та повне визнання вини.

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання - відсутні.

Судом встановлено, що обвинувачена вину визнала повністю та беззаперечно, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину. до кримінальної відповідальності притягується вперше, шкода відшкодована шляхом повернення майна, характеризується позитивно, має міцні соціальні зв"язки - постійне місце проживання, утримує двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Суд погоджується з узгодженою мірою покарання, яке є ближчим до мінімальних меж санкції частини 4 статті 185 КК України, та визначена з урахуванням статті 69-1 КК України.

Узгоджене статочне покарання визначено з урахуванням статті 75, 76 КК України, тобто зі звільненням ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням.

Частинами другою, третьою та четвертою статті 75 КК України встановлено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, в тому числі, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Суд враховує наявність кількох обставин, які пом"якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вчининення злочину вперше, відсутність судимостей, позитивну характеристику, наявність міцних соціальних зв"язків, що свідчить про те, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання, а тому ОСОБА_4 можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням строком в один рік.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих статтею 76 КК України, слід зазначити, що частиною другою статті 75 КК України передбачена можливість суду приймати рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди, а також узгодженя звільнення від відбування покарання з випробуванням. У цьому випадку суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Тобто, тривалість іспитового строку та перелік обов`язків суд визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, та встановлені обставини, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені пунктами 1-2 частини першої статті 76 КК України, та пункту 2 частини 3 статті 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень

Витрати, пов`язані із проведенням експертиз відсутні. Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Строк дії обов"язків, покладених слідчим суддею при обрані запобіжного заходу у виді особистого зобов"язання не сплинув.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст.373, 469, 472, 475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 лютого 2023 року у кримінальному провадженні № 0000180 від 08 лютого 2023 року укладено між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 та за письмової згоди потерпілої ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , узгоджену угодою міру покарання за частиною 4 статті 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від відбуття призначеного за цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років з іспитовим терміном в 1 (один) рік.

Відповідно до п. п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід - особисте зобов"язання, залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речовий доказ:

- мобільний телефон марки Редмі 9С Midnight Gray imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 та чохол до телефону чорного кольору, переданий на зберігання потерпілої - залишити у володінні власника - потерпілої ОСОБА_8 .

Матеріали кримінального провадження № 0000180 від 08 лютого 2023 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/1086/23, провадження №1-кп/210/308/23.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вирок складено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1