Дата документу 23.11.2022
Справа № 334/5333/22
Провадження № 1-кп/334/661/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, та виклику учасників кримінального провадження, кримінальне провадження за № 0000804, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2022 за ст. 190 ч. 1 КК України у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, не є адвокатом чи депутатом, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені обставини, які не оскаржують учасники кримінального провадження, а саме те, що 22.10.2022, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на кінцевій ЗМТ «вул.С.Синенка» м. Запоріжжя, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись довірою потерпілого ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у останнього його мобільний телефон марки «Хіаоті Redmi Note 4» у корпусі чорного кольору, імей НОМЕР_1 , імей НОМЕР_2 , вартістю 2100 гривень 00 копійок.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 звернувся до своєї знайомої ОСОБА_7 з проханням закласти мобільний телефон до ломбарду на її документи, тим самим ввівши в оману останню з приводу мобільного телефону. Отримавши згоду ОСОБА_7 , ОСОБА_4 разом з останньою направилися до Повного Товариства «ЛОМБАРД «Перший»» Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікрофінанс» і Компанія», який розташований за адресою: м.Запоріжжя, вул.С.Синенка, 81 А, де шляхом укладання договору про надання фінансового кредиту під заставу майна, заклали на паспорт ОСОБА_7 вищевказаний мобільний телефон, вартість якого складає 2100 гривень.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2100 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, яке кваліфікується, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 від 18.11.2022 року, складеної та підписаної за участю його захисника ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, добровільно згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без виклику до зали судового засідання.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого, прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження № 0000804, в якому виклав клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч.2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно з ч.2 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

З урахуванням наведеного, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд виходить з того, що відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Так встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до кримінального правопорушення невеликої тяжкості. Обвинувачений відшкодував шкоду потерпілій, та остання не має матеріальних претензій до обвинуваченого.

Також суд бере до уваги, що обвинувачений є особою яка в силу ст..89 КК України вважається таким, що не має судимостей.

З документів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, не працює, не є інвалідом, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням тяжкості та обставин вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити йому покарання відповідно до санкції ч.1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи щодо обвинуваченого, не застосовувалися, а тому суд не вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 369, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, передані на відповідальне зберігання потерпілій стороні - вважати повернутими законному володільцю, інші речові докази - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1