13.02.2023
Справа № 331/4920/22
Провадження № 1-кп/331/273/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» лютого 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції із ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002289 від 13.12.2012 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.06.2007 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 19.02.2008 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 13.10.2009 року умовно-достроково, невідбутий строк: 01 рік 05 місяців 14 днів;

- 05.10.2011 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 22.05.2015 року за відбуттям строку покарання;

- 19.12.2017 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 19.01.2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; звільнений 25.12.2018 року за відбуттям строку покарання;

- 30.09.2019 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання, судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено, обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 18 вересня 2010 року приблизно об 11 годині 00 хвилин, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, для особистого вживання, без мети збуту, знаходячись біля «Школи міліції» (нині Запорізький центр первинної професійної підготовки поліцейських «Академія поліції» (м. Запоріжжя) Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ), що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Севастопольська, незаконно придбав шляхом присвоєння знайденого паперовий згорток із сіро-зеленою речовиною рослинного походження, яка схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

Вказаний згорток ОСОБА_4 поклав до внутрішньої кишені своєї куртки та, розуміючи, що дана речовина є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, став незаконно зберігати його при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Далі, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, всупереч ст. ст. 13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» № 62/95-ВСР від 15.02.1995 (зі змінами), ОСОБА_4 направився пішим ходом у бік ЦРК «Анголенко», при цьому увесь цей він час зберігав при собі у внутрішній лівій кишені своєї куртки паперовий згорток із сіро-зеленою речовиною рослинного походження, яка схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено до того часу, як того ж дня, приблизно о 14 годині 50 хвилин біля будинку № 42 по проспекту Леніна (нині проспект Соборний) у місті Запоріжжі вищевказаний перовий згорток із сіро-зеленою речовиною рослинного походження, було виявлено у нього працівниками поліції та вилучено.

Висновком експерта № 1610 від 27.09.2010 року встановлено, що надана на дослідження речовина сіро-зеленого кольору рослинного походження містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, вага якого складає 5,8943 г. в перерахунку на висушену речовину.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, посилаючись на те, що кримінальне правопорушення вчинено ним 18.09.2010 року, а загальний строк давності для притягнення його до кримінальної відповідальності за проступком складає 5 років (а.п. 25-26).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на наявність законних підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Розглянувши клопотання по суті та, долучивши його до матеріалів кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_4 згідно з нормами ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину).

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

З наведеного слідує, що після внесення змін до вказаних статей мало місце поліпшення становища обвинуваченого ОСОБА_4 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК України та ст. 49 КК України, що були чинними на час скоєння ним кримінального правопорушення, у зв`язку з цим у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Відповідно до правового висновку Обєднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі № 328/1109/19 особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Одночасно факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК. В цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років з часу вчинення кримінального проступку. За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили.

У даному випадку за умови відсутності факту ухилення ОСОБА_4 від слідства або суду, строк давності для звільнення його від кримінальної відповідальності згідно з приписами ч. 1 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) становить три роки з дня вчинення ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК, і до дня набрання вироком законної сили.

А у разі підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_4 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду, відповідно до вимог ч. 2 ст.49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) такий строк для нього становить п`ять років з часу вчинення інкримінованого кримінального проступку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309КК України, яке було ним вчинене 18 вересня 2010року.

З реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002289 від 13.12.2012 року, вбачається, що постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ЗМУ ОСОБА_5 від 08.11.2010 рокуобвинуваченого було оголошено в розшук.

Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ЗМУ ОСОБА_5 від 09.11.2010досудове розслідування призупинено.

Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ЗМУ ОСОБА_6 від 08.02.2012 рокудосудове розслідування відновлено.

Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ЗМУ ОСОБА_6 від 08.02.2012 рокудосудове розслідування призупинено.

Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ЗМУ ОСОБА_6 від 13.12.2012 року досудове розслідування відновлено.

Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ЗМУ ОСОБА_6 від 14.12.2012 року досудове розслідування призупинено.

Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ЗМУ ОСОБА_7 від 10.02.2016 рокудосудове розслідування відновлено.

Постановою слідчого СВ Жовтневого РВ ЗМУ ОСОБА_7 від 11.02.2016 рокудосудове розслідування призупинено.

Постановою слідчого СВ Олександрівського ВП ОСОБА_8 від 14.12.2018 рокудосудове розслідування відновлено.

Постановою слідчого СВ Олександрівського ВП ОСОБА_8 від 14.12.2018 рокудосудове розслідування призупинено.

Постановою дізнавача-інспектора СД Олександрівського ВП ОСОБА_9 , погодженою прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 від 28.09.2020 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук та зупинено досудове розслідування.

Постановою дізнавачаСД ВП № 2ОСОБА_9 від 12.12.2022року досудове розслідування було відновлено.

12 грудня2022 року дізнавачем було складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309КК України.

Разом з цим, відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за даних нереабілітуючих підстав.

Беручи до уваги, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, вказане кримінальне правопорушення було вчинено 18.09.2010 року, обвинуваченийухилився від органів досудового розслідування, однак вказаний період зараховується до загального строку давності, який складає 5 років для проступків, тому суд доходить висновку, що на момент розгляду справи у суді сплив загальний строк для притягнення його до відповідальності, а тому обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закриттю у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 286, 314, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002289 від 13.12.2012 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України закрити.

Речові докази:

- паперовий згорток, в якому знаходяться залишки об`єкту масою 5,7083 г., що містить у своєму складі канабіс та два ватних тампони, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області підлягають знищенню (а.п. 32-33).

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1