ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 621/2061/22

Провадження 1-кп/621/257/22

06 грудня 2022 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу №621/2061/22 (провадження ЄРДР №000098 від 17.08.2022), стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Миколаївка Лозівського району Харківської області, освіта вища, неодруженого, працюючого водієм ТОВ «Кредо», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 статті 27, ч.1 статті 358, ч.4 статті 358 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року, більш точного час в ході судового розгляду встановити не вдалося за можливе, ОСОБА_4 , завідомо знаючи діючий порядок здійснення та отримання посвідчення водія, достовірно знаючи, що він не проходив медичного огляду для отримання вказаного посвідчення в порядку, встановленому наказом Міністерства охорони здоров`я України № 65/80 «Про затвердження Положення про медичний огляд кандидатів у водії та водіїв транспортних засобів», не проходячи підготовку відповідно до планів і програм у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС України, не складаючи іспити зі знання теоретичних та практичних навичок керування транспортним засобом, ігноруючи вимоги «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, знайшов у мережі Internet оголошення про надання послуг на видачу посвідчень водія, після чого звернувся до невстановлених досудовим слідством осіб, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження, з метою підроблення посвідчення водія. Діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання його наслідків, маючи умисел на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення водія, ОСОБА_4 надав невстановленій особі свої анкетні дані та копії документів, а саме: паспорту, ідентифікаційного коду, медичної довідки на своє ім`я, шляхом пересилання їх фотозображень через додаток Viber, таким чином виступивши співучасником пособником у підробленні водійського посвідчення. Приблизно в кінці грудня 2021 року, більш точної дати і часу в ході судового розгляду встановити не вдалося за можливе, ОСОБА_4 скориставшись послугами служби доставки «Нова пошта», отримав від невстановленої особи підроблене водійське посвідчення НОМЕР_1 , видане 24.05.2019 року на ім`я ОСОБА_4 , яке відповідно до висновку судово-технічної експертизи документів № 17743/17986 від 25.08.2022 року, не відповідає вимогам, що пред`являються до документів даного виду, тобто виконане не на підприємстві, уповноваженому на випуск даних документів, яке в подальшому почав використовувати.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв пособництво в підробленні посвідчення з метою його використання пособником, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України.
Крім того, 17 серпня 2022 року, близько 14 години 20 хвилин, ОСОБА_4 рухався на транспортному засобі MAN TGL 8.150, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Кредо», по автодорозі сполучення Зідьки-Мохнач Чугуївського району Харківської області, де поблизу стаціонарного посту № 46 в смт.Зідьки був зупинений працівниками поліції з підстав, визначених Законом України «Про Національну поліцію», з подальшим встановленням особи водія і транспортного засобу. На вимогу працівника поліції пред`явити спеціальні документи на право керування транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, спрямований на використання підробленого документа, достовірно знаючи, що водійське посвідчення отримане ним не в установленому законом порядку, надав працівнику поліції завідомо підроблене посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , яке відповідно до висновку судової технічної експертизи № 17743/17986 від 25.08.2022 року, не відповідає вимогам, що пред`являються до документів даного виду, тобто виконане не на підприємстві, уповноваженому на випуск даних документів. Всі графічні зображення лицьової та зворотної сторони бланку документа, а саме: посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , з датою видачі 24.05.2019 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконані термосублімаційним способом друку із застосуванням термосублімаційного принтера.
Таким чином, ОСОБА_4 використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, в зв`язку з чим учасники кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ними не оспорюються.
З урахуванням засад змагальності та диспозитивності кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обгрунтовано обвинувачення, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності позиції учасників справи, суд, на підставі ч.3 статті 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.
Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_4 підтвердив викладені вище обставини та пояснив, що раніше, з 16-річного віку отримав посвідчення водія з відкритою категорією «А», а потім відкривав категорії «В», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в установленому законом порядку, тобто відвідував водійські курси ДОСААФ, проходив медичний огляд, здавав іспити з теоретичного матеріалу та практичних навичок керування, тобто йому відомий законний порядок отримання водійського посвідчення. В кінці 2021 року в нього виникло бажання додатково отримати право на керування автобусами, тобто відкрити категорію «D», однак знову вчитися, проходити медогляд та здавати іспити в центрах МВС бажання не було. Тому за допомогою Internet-мережі він відшукав сайт з надання послуг по отриманню водійського посвідчення, назву якого не пам`ятає, і зв`язався по телефону з менеджером. Менеджер розказав, які потрібно надіслати копії документів, а саме: копію паспорту, ідентифікаційного номеру, медичний огляд, а також грошові кошти в сумі 4500,00 грн. Він, ОСОБА_4 , переслав копії необхідних документів та грошові кошти на вказані менеджером реквізити, після чого приблизно в кінці грудня 2021 року через службу доставки «Нова пошта» отримав нове пластикове посвідчення водія з усіма необхідними категоріями. Вказане посвідчення він отримав з метою подальшого особистого використання, воно нічим не відрізнялося від посвідчень державного зразка, хоча він усвідомлював, що отримав його без проходження законної процедури та без здавання іспитів. 17 серпня 2022 року, близько 14 години 20 хвилин, він рухався на вантажному автомобілі MAN TGL 8.150, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Кредо», по автодорозі сполучення Зідьки-Мохнач Чугуївського району Харківської області, де поблизу стаціонарного посту № 46 в смт.Зідьки був зупинений працівниками поліції, яким пред`явив підроблене посвідчення. Під час перевірки його документів працівники встановили ознаки підробки та вилучили це водійське посвідчення. Зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, інших кримінальних правопорушень не вчиняв і усвідомив свою протиправну поведінку.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими та достовірними, оскільки вони послідовно, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного кримінального правопорушення, пояснюють мотиви його вчинення. Підстав для самообмови судом не встановлено.
Частиною 5 статті 27, та частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України, встановлено відповідальність за пособництво в підробленні посвідчення водія, яке видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання
Крім того, частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України встановлено відповідальність за використання завідомо підробленого документу.
За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у пособництві в підробленні посвідчення з метою його використання пособником, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України, а також у використанні завідомо підробленого документу, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України.
Вивченням відомостей про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, на профілактичному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований до ТОВ «Кредо» місто Лозова Харківської області, отримує регулярний дохід, неодружений, раніше не судимий.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує, що згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до статті 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно статті 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень статті 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, відповідно до ч.2 статті 12 Кримінального кодексу України, є кримінальним проступком, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, щиро покаявся та усвідомив суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, характеристику за місцем проживання.

Крім того, відповідно до ч.5 статті 68 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд враховує також характер та ступінь участі обвинуваченого як пособника у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України.

Санкціями частин першої та четвертої статті 358 Кримінального кодексу України за вчинення вказаних правопорушень передбачені альтернативні покарання у виді штрафу, арешту чи обмеження волі, в зв`язку з чим, з огляду на наявність у обвинуваченого стабільного доходу та відсутності необхідності його ізоляції від суспільства, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваного й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді штрафу.

Згідно положень ч.1,ч.2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого, слугуватиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності й справедливості кримінального судочинства, а також розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжні заходи в кримінальному провадженні не обиралися.

Арешт на тимчасово вилучене майно посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18.08.2022 року у кримінальному провадженні № 0000098 - скасувати
Речові докази по справі, а саме посвідчення водія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , - знищити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 17743/17986 в сумі 5663,10 (п`ять тисяч шістсот шістдесят три гривні 10 коп) гривень, відповідно до вимог статті 124 КПК України, належить стягнути з обвинуваченого на користь держави в особі ННЦ «Інститут судових експертиз ім..засл.проф.М.С.Бокаріуса»

Керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 392-393 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27, частиною 1 статті 358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 09.07.2004 року Лозівським МРВ УМВСУ в Харківській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави в особі ННЦ «Інститут судових експертиз ім..засл.проф М.С.Бокаріуса», юридична адреса: 61177, місто Харків, вул..Золочівська, 8-а, витрати на проведення експертизи № 17743/17986 в сумі 5663,10 (п`ять тисяч шістсот шістдесят три гривні 10 коп) гривень.
Арешт на тимчасово вилучене майно - посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18.08.2022 року у кримінальному провадженні № 0000098 - скасувати
Речові докази по справі, а саме посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , - знищити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок складено і проголошено 06.12.2022

Суддя ОСОБА_7