У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001746 від 15 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27.10.2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , строком на 60 днів, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання обґрунтовується тим, що в провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001746 від 15.08.2022року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26.10.2022 року органом досудового розслідування повідомлено ОСОБА_6 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 у невстановлений слідством час, але в першому випадку - не пізніше 17.10.2022 року, а також в другому випадку - не пізніше 25.10.2022 року, знаходячись у невстановленому місці, вирішив вчинити злочин в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України.

Маючи намір, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, ОСОБА_6 вчинив злочин в сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, 17.10.2022 року, а також 25.10.2022 року повідомив раніше знайомій йому особі, яка згідно Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» обрала собі анкетні дані « ОСОБА_8 », що за грошові кошти здійснить збут останньому особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, на що ОСОБА_8 будучи особою, яка залучена до конфіденційного співробітництва, надав власну згоду.

Після цього, ОСОБА_6 у невстановлений слідством час та місці придбав у невстановлений спосіб згорток канабісу, масою 10 грам, з метою його подальшого незаконного збуту ОСОБА_8 .

При цьому, ОСОБА_6 17.10.2022 року приблизно о 16 год. 30 хв., а також 25.10.2022 року приблизно о 15 год. 00 хв. в листуванні в месенджері «Телеграм» підтвердив ОСОБА_8 власні наміри за грошові кошти збути останньому канабіс та визначив час і місце вчинення злочину, а саме цього ж дня, в вечірній час, в районі вулиці Мілютенка в місті Києві.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 , 17.10.2022 року приблизно о 16 год. 30 хв., а також 25.10.2022 року приблизно о 15 год. 00 хв. з метою незаконного збуту ОСОБА_8 особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, зберігаючи його при собі особисто, прийшов за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрівся з ОСОБА_8 , якому під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки збув за 2500 грн. згорток з канабісом, масою 10 грамів, а також за 1000 грн. поліетиленовий пакетик з канабісом, масою 4 грами, відповідно.

Після чого, ОСОБА_8 17.10.2022 року в період часу з 16 год. 50 хв. по 17 год. 12 хв., а також 25.10.2022 року в період часу з 15 год. 15 хв. по 15 год. 24 хв., добровільно видав працівникам правоохоронного органу паперовий згорток масою 10 грамів, а також поліетиленовий пакетик масою 4 грами з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, відповідно який йому незаконно збув ОСОБА_6 , як результат проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, санкціонованим уповноваженим прокурором.

Згідно з висновком експерта КНДЕКЦ №СЕ-19/111-22/44647-НЗПРАП від 20.10.2022 року надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить 7,20 г.

Згідно з висновком експерта КНДЕКЦ №СЕ-19/111-22/46216-НЗПРАП від 26.10.2022 року надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг кого заборонено - канабісом, маса якого (в перерахунку на висушену речовину) становить 2,87 г.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

26.10.2022 року о 16 год. 22 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (фактичний час затримання 26.10.2022 о 16 год. 00 хв.).

Підставами підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, а саме: рапорт оперуповноваженого УБН у м. Києві ДБН НП України про затримання; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 26.10.2022 року; висновок експерта КНДЕКЦ №СЕ-19/111-22/46216-НЗПРАП від 26.10.2022 року; висновок експерта КНДЕКЦ №СЕ-19/111-22/44647-НЗПРАП від 20.10.2022 року; показання свідка; протоколи ОМП від 20.10.2022 року, від 26.10.2022 року; протокол обшуку за адресою мешкання підозрюваного: АДРЕСА_2 , від 26.10.2022 року; інші матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

В обґрунтування застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб слідчий в клопотання зазначає, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вважає наявність ризиків обґрунтованими, а більш м`які запобіжні заходи, застосовані до підозрюваного, призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження шляхом тиску на свідків. Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Також надав у судовому засіданні копію документів, долучених до матеріалів клопотання, у належній їх якості.

Захисники підозрюваного, з позицією яких останній погодився, заперечували щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що в матеріалах поданого клопотання відсутні будь-які відомості на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Сторона захисту також посилалася на незаконне затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України з огляду на те, що він був затриманий через 35 хвилин після завершення огляду місця події та, відповідно, через годину після події, яку орган досудового розслідування визначає як злочин, і такий проміжок часу не можна вважати відповідним вимогам законодавства, що дають підстави для затримання особи в порядку вказаної статті.

До того ж, затриманому не було забезпечено надання допомоги при проведенні слідчої дії обшуку та з моменту затримання органом досудового розслідування вчинялися дії, спрямовані на перешкоджання доступу спілкування захисників із підзахисним.

Крім того, за доводами сторони захисту повідомлення про підозру є безпідставним, передчасним та необґрунтованим.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
В ході розгляду клопотання встановлено, що в провадженні СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0001746 від 15.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, процесуальне керівництво в якому здійснюється Солом`янською окружною прокуратурою.
26.10.2022 року о 16 год. 22 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 26.10.2022 о 16 год. 00 хв.) та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в якому, як вбачається з матеріалів клопотання, він підозрюється обґрунтовано, попри наявні неточності та розбіжності в окремих процесуальних документах, що на думку слідчого судді не є підставою для відмови в застосуванні запобіжного заходу.
Так, за вимогами ч. 2 ст. 194 КРК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слід звернути увагу, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування кримінального провадження не має повноважень вирішувати ті питання, якими наділений безпосередньо суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі об`єктивної та повної оцінки в сукупності всіх триманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Крім того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Дослідивши матеріали клопотання та доданих документів, а також враховуючи, що стороною захисту не було доведено протилежного, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи характер правопорушення, наявна необхідність застосування запобіжного заходу.

Орган досудового розслідування просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Так, слідчий в клопотанні посилається на те, що усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду.

Крім того, оскільки ОСОБА_6 вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення та був виявлений на місці вчинення кримінального правопорушення, то він може погрожувати свідкам з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин, оскільки свідок, а саме особа, яка обрала собі дані « ОСОБА_8 » має спільне з ОСОБА_6 коло спілкування, зустрічалася з ОСОБА_6 особисто під час передачі підозрюваним наркотичного засобу( його збуту) з рук в руки, про що вказано в протоколі допиту свідка.

На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_6 ніде не працює та не навчається, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного джерела доходу, дохід отримував лише від збуту наркотичних засобів, окрім того, останній раніше притягувався до адміністративної відповідальності за розпиття алкогольних напоїв у громадським місцях.

До того ж, місце мешкання підозрюваного є місцем зберігання наркотичних засобів та знаряддя вчинення злочину (ваги, зіп-пакети), а також останній здійснював збут наркотичних засобів неподалік адреси свого проживання, тобто фактично місце його мешкання збігається з місцем вчинення кримінального правопорушення.

За доводами слідчого, з якими також погодився прокурор в судовому засіданні, вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Сторона захисту на спростування вказаних тверджень в своїх заперечення зазначила про те, що сама по собі тяжкість покарання за інкримінованими кримінальними правопорушеннями не може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Також, не менш важливим фактором, який унеможливлює переховування їх підзахисного від органу досудового розслідування, зокрема, за кордоном, є введений на всій території України військовий стан, особливий режим пересування (комендантська година, блок-пости, тощо) на території України, а також введені обмеження на виїзд за межі України на період воєнного стану чоловікам віком від 18 до 60 років.

З урахування вказаних обстави переховування ОСОБА_6 на території України, а тим паче за її межами - неможливе.

ОСОБА_6 являється раніше не судимим, до кримінальної відповідальності жодного разу не притягувався, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своїми дідусем та бабусею похилого віку, за якими доглядає та які фактично замінюють йому батьків. Вказані дані свідчать про міцні соціальні зв`язки ОСОБА_6 . Крім того, ОСОБА_6 не має грошових коштів у значних розмірах, які б могли надати йому можливість переховуватися від органів досудового розслідування.

З клопотання також вбачається, що єдиним свідком, на якого ОСОБА_6 , на думку обвинувачення, може вплинути - це ОСОБА_8 (анкетні данні якого змінено).

При цьому, у сторони обвинувачення відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_6 взагалі знав реальні анкетні данні ОСОБА_8 , його місце проживання тощо.

Крім того, слідчий за погодженням із прокурором навіть не зазначають, у який спосіб обмежити спілкування ОСОБА_6 з свідками, у тому числі особою, анкетні данні якої змінені, в разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави, що свідчить про формальний підхід та виключно цитування норм КПК.

У ОСОБА_6 немає ні наміру, ні необхідності здійснювати вплив на будь-кого із учасників у вказаному кримінальному провадженні, оскільки він особисто зацікавлений в якнайшвидшому розгляді його справи та доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_6 підозрюється, як і всі інші, наведені вище ризики, абсолютно необґрунтовані та необ`єктивні, адже, якщо він офіційно не працевлаштований або не навчається у ВНЗ, це не означає, що він обов`язково отримує дохід тільки від вчинення кримінальних правопорушень, як це стверджує обвинувачення.

Таким чином, сторона захисту вважає відсутність належних аргументів, які свідчили б про той факт, що до ОСОБА_6 не можна застосувати інші запобіжні заходи, аніж тримання під вартою.

Слідчий суддя частково погоджується з викладеними доводами як прокурора, так і сторони захисту, та акцентує увагу, що нормою ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , не підпадає під злочин, визначений в ч. 6 ст. 176 КПК України, за який винятково за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тобто, за змістом ст. 12 КК України таке кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Разом з тим, обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме: особу підозрюваного та його вік, наявність у нього родини, зокрема, у складі дідуся та бабусі, з якими він постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що вже може свідчити про місці соціальні зв`язки підозрюваного, а також відсутність судимості.

Таким чином, вбачається відсутність підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на ухилення від виконання процесуальних обов`язків під час досудового розслідування, в тому числі, переховуватися від правоохоронних органів чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а застосування більш м`якого запобіжного заходу забезпечить дотримання підозрюваним правопорядку та унеможливить вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

У практиці Європейського суду з прав людини визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, проте суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).

При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23.09.2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

За правилами ч. 4 ст. 194 КПК України передбачено, що, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про застосування до підозрюваного не виняткового, а більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у виді цілодобового домашнього арешту, зокрема, для запобігання можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, а також для надання можливості підозрюваному як дорослій двадцятирічній людині, яка повністю має усвідомлювати відповідальність за свої дії, працевлаштуватися, як вказував його захисник, в мережі «Інтернет» для можливості забезпечувати свої життєві потреби самостійно.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, раніше не судимого, запобіжній захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 грудня 2022 року включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 26 грудня 2022 року включно залишати цілодобово місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- з`являтися за кожною вимогою до слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві до слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження, і процесуального керівника, який здійснює процесуальне керівництво, а також за викликом слідчого судді, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім за обставин виклику в межах кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 закінчується 26 грудня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 01 листопада 2022 року.

Слідчий суддя: