ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1973/22 Номер провадження 11-кп/814/1326/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 21 вересня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-09.10.2017 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. 128, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 10.05.2018 року Харківським апеляційним судом вирок залишено без змін, 28.12.2019 звільнена по відбуттю строку,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 , ( в реж. відеоконференції)

захисника - адвоката ОСОБА_9 , ( в реж. відеоконференції)і

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Ленінського районного суду м. Полтава від 21 вересня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст,75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; -повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи « навчання.

Зараховано в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 23.06.2022 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено, стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 - 39000грн.

Вирішено питання про речові докази і заходи забезпечення кримінального провадженян у виді арешту.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 - залишено тримання під вартою у Державної установі «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22.12.2022 обвинувачену ОСОБА_7 звільнено з-під варти.

Згідно з вироком суду , 22.05.2022 року у невстановлений час ОСОБА_7 , під час воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 6, будучи обізнаною про Указ Президента України №64/2022 про ведення воєнного стану в Україні від 24.02.2022, вчинила умисні дії з таємного викрадення грошових коштів, які знаходились в кабінеті директора ТОВ «КОЛЕГА», що належать ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, впевнившись в тому, що за її діями не спостерігають оточуючі, маючи вільний доступ до кабінету директора ГОВ «КОЛЕГА» викрала з полиці стола грошові кошти в сумі 51 000 гривень, що належать ОСОБА_10 .

Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину втекла, чим спричинила матеріальну шкоду» ОСОБА_10 на загальну суму 51 000 гривень.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.75 КК України, що потягло за собою необґрунтоване та неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити новий яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст.185 ч.4 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що суд призначаючи обвинуваченій покарання та звільняючи від його відбування не в повній мірі врахував, що вона скоїла умисний злочин проти власності, в умовах воєнного стану, раніше судима.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав.

Обвинувачена та її адвокат в судовому засіданні заперечували з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених положень кримінального процесуального законодавства.

Фактичні обставини по справі в апеляційній скарзі не оспорюються, провадження розглянуто в порядку статті 349 КПК України, не перевіряються зазначені обставини і колегією суддів апеляційного суду відповідно до положень ст.404 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність в частині безпідставного звільнення від відбування призначеного покарання з іспитовим строком , колегія суддів вважає слушними.

У відповідності до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційні злочини, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження ля військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на с рок не більше 5 років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною , оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що впливають на покарання.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції , приймаючи рішення про можливість звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Так, суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та особу останньої, яка раніше є судимою, вчинила новий злочин маючи непогашену судимість, що свідчить про неї як про особу зі стійкою антисоціальною поведінкою та небажанням ставати на шлях виправлення. При цьому злочин нею вчинено в період військового стану, шкода потерпілому компенсована шляхом повернення викраденого майна , а добровільного відшкодування за заявленим цивільним позовом обвинуваченою не здійснено.

Через це колегія суддів приходить до висновку, що звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання не сприяє меті виправлення та перевиховання обвинуваченої та попередження скоєння нових злочинів.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченої можливе тільки за умов ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання у виді позбавленні волі.

Разом з тим , враховуючи наявність двох пом`якшуючих покарання обставини - щире каяття та повне визнання вини , зважаючи на особу винної , наявність у неї ряду тяжких захворювань , смерть доньки , колегія суддів вважає за можливе призначити їй покарання нижче від найнижчої межі , встановленої санкції статті ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ст. 69 КК України у виді позбавленні волі строком на 3 роки.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій вирок в разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання .

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, вирок суду в частині неправильного звільнення від відбування покарання скасувати та постановити новий вирок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376,404,405,407,409,420,615 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 10 серпня 2022 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання та звільнення від відбування призначеного покарання скасувати та постановити новий вирок.

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі;

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання обвинуваченої та зарахувати у строк покарання час перебування під вартою по даній справі з 23.06.2022 по 22.12.2022.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3 місяців з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4