УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

14 березня 2023 року

Справа №451/237/23
Провадження № 1-кп/451/52/23

Радехівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Радехівського районного суду Львівської області клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2023 за № 0000096 прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дідилів Кам`янка Бузького району Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 06.05.2014 Залізничним районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 30 днів позбавлення волі, покарання відбув

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_3

захисту - захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4

учасники провадження - потерпіла ОСОБА_6

за участю прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілої

в с т а н о в и в :

у провадженні Радехівського районного суду Львівської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 терміном на шістдесят днів, обґрунтовуючи клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 20.01.2023 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 20.03.2023; визначено розмір застави 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 грн. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім того, ОСОБА_4 залишаючись на волі може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий, у тому числі й за корисливі злочини. Крім того, ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.01.2019 оголошений в розшук у кримінальному провадженні за ст. 125 ч.1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник заперечили проти продовження строку тримання під вартою; просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити, категорично заперечила про застосування обвинуваченому запобіний захід домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 2 ст. 331 КПК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора. Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, згідно з вимогами ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, а саме, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують тримання особи під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим, обвинувачується у повторному, таємному викраденні належного ОСОБА_6 майна (грошових коштів), органом досудового розслідування такі дії кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 20.01.2023 обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.03.2023 включно. Визначено розмір застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 грн. Вказаною ухвалою судом враховано існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 20 березня 2023 року, а судове провадження не може бути завершено до його спливу, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити з таких підстав.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про те, що останні не зменшилися, з огляду на обставини та вагомість доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, його тяжкість, можливе покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання особи винуватою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого.

Суд враховує, що на даний час існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Крім цього, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, зважаючи на те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став, ніде не працює, є всі підстави вважати, що останній може вчинити аналогічний злочин, ухилятися від суду та продовжувати свою злочинну діяльність, впливати на потерпілу та свідків, що може негативно вплинути на хід судового розгляду, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою, оскільки такий вид запобіжного заходу зможе забезпечити виконання обвинувачуваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Стороною захисту, яка заперечувала проти клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, просила змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, не надано жодних доказів, що дають підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч.5 ст.194 КПК України, зокрема прибувати за кожною вимогою до суду та належну поведінку обвинуваченого.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити, а в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити.

За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню, шляхом продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою на 60 днів, до 13 травня 2023 року; одночасно вважати продовженим застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 161 040 грн, який на думку суду буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст.182КПК України у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст.183 та ч. 5 ст.194КПК України покласти на обвинуваченого такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; за наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не спілкуватись зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави та невиконання покладених на нього вище обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, обвинувачений, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178,183,197,199, 331, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Дідилів Кам`янка Бузького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 13 травня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Вважати продовженим застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним в ст. 177 КПК України, в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 161 040 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 грн.

У разі внесення застави, обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити з-під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; за наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; не спілкуватись зі свідками у кримінальному провадженні.

У разі невиконання даних обов`язків, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, а також направити в Державну установу «Львівська установа виконання покарань №19» для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала складена, підписана та проголошена 14.03.2023.

Головуючий суддяОСОБА_1