Справа №295/1742/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000301 від 27.01.2023 року на підставі обвинувального акту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомира, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, непрацюючої, інваліда ІІ групи, яка має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимої, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.01.2023 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебувала в приміщенні магазину «Єва-794» ТОВ «РУШ», що за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 31а, в результаті чого в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна із вищевказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в період запровадженого в Україні воєнного стану, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та її дії залишаються непоміченими, взяла в руки дві помади для губ торгівельної марки «Лореаль Колор Ріш Нюд Інтенс», код 614398, вартістю 483 гривні 34 копійки без ПДВ та заховала дане майно до рукава власної куртки, після чого покинула приміщення магазину «Єва-794» ТОВ «РУШ».

В подальшому ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишила та розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим завдала ТОВ «РУШ» майнової шкоди на загальну суму 483 гривні 34 копійки.

Крім того, 20.01.2023 близько 18 год. 39 хв. ОСОБА_4 перебувала в приміщенні магазину «Єва-790» ТОВ «РУШ», що за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 15-а, в результаті чого в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна із вищевказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в період запровадженого в Україні воєнного стану, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та її дії залишаються непоміченими, взяла в руки туш для вій торгівельної марки «Лореаль Бембі Фолс Леш», код 566503, вартістю 176 гривень 28 копійок без ПДВ та заховала дане майно до рукава власної куртки, після чого взяла до рук туш для вій «Лореаль Мальйона Вій Бамл Нуар», код 628413, вартістю 269 гривень 28 копійок без ПДВ та знову ж таки заховала дане майно до рукава власної куртки, після чого покинула приміщення магазину «Єва-790» ТОВ «РУШ».

В подальшому ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишила та розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим завдала ТОВ «РУШ» майнової шкоди на загальну суму 445 гривні 56 копійки.

Крім того, 21.01.2023 близько 12 год. 08 хв. ОСОБА_4 перебувала в приміщенні магазину «Єва-790» ТОВ «РУШ», що за адресою: м. Житомир, проспект Миру, 15-а, в результаті чого в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна із вищевказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в період запровадженого в Україні воєнного стану, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та її дії залишаються непоміченими, взяла в руки помаду для губ торгівельної марки «Лореаль Колор Річ», код 108338, вартістю 290 гривні без ПДВ та заховала дане майно до рукава власної куртки, після чого покинула приміщення магазину «Єва-790» ТОВ «РУШ».

В подальшому ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишила та розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим завдала ТОВ «РУШ» майнової шкоди на загальну суму 290 гривень.

Крім того, 23.01.2023 близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебувала в приміщенні магазину «Єва-794» ТОВ «РУШ», що за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 31а, в результаті чого в ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна із вищевказаного магазину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в період запровадженого в Україні воєнного стану, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та її дії залишаються непоміченими, взяла в руки помаду для губ торгівельної марки «Лореаль Колор Ріш 226», код 108338, вартістю 297 гривень без ПДВ та заховала дане майно до рукава власної куртки, після чого покинула приміщення магазину «Єва-794» ТОВ «РУШ».

В подальшому ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишила та розпорядилась викраденим на власний розсуд, чим завдала ТОВ «РУШ» майнової шкоди на загальну суму 297 гривень.

Кримінальна відповідальність за вчинене передбачена ч.4 ст.185 КК України, а саме за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вказувала, що обвинувачення їй зрозуміле, свою вину визнала повністю. Пояснювала, що не оспорює фактичних обставин правопорушення, які встановлені на досудовому слідстві. Також пояснила, що 11.01.2023, 20.01.2023, 21.01.2023 та 23.01.2023, перебуваючи в магазинах «Єва», що за адресами: м. Житомир, вул. Перемоги, 31а та пр. Миру, 15а, викрала дві помади для губ «Лореаль», дві туші для вій «Лореаль», помаду для губ «Лореаль» та ще одну помаду для губ «Лореаль». Матеріальний збиток відшкодувала в повному обсязі. В скоєному щиро розкаюється, просила суворо не карати.

Представники потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не мають, цивільний позов не заявляють, оскільки матеріальний збиток відшкодовано в повному обсязі.

Суд у порядку ст. 325 КПК України вирішив провести судовий розгляд у відсутності представників потерпілого.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вважав можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та письмових матеріалів, що характеризують його особу.

Таким чином, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у таємному викраденны чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, а її дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України вчинила тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності. На обліку у спеціалізованих медичних установах не перебуває, є інвалідом ІІ групи, має на утриманні неповнолітню дитину. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала, щиро каялась, матеріальний збиток відшкодувала в повному обсязі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.67 КК України судом не встановлені.

За таких даних про особу обвинуваченої, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої та відсутність обтяжуючих, а також з врахуванням сукупності всіх обставин, які характеризують особу винної, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону з випробуванням виходячи з такого.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд доходить висновку про те, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням мінімального іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджена в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винної.

Натомість судом не встановлено обставин, які свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1