У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/95/22

06 березня 2023 року Богородчанський районний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани матеріали кримінального провадження №0000261 від 09 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді в Богородчанському районному суді Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження №0000261 щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому на стадії судового провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпіла в судовому засіданні просила задовольнити клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора, просили змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2023 року до обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)" без визначення застави.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, висловленої у п.79 рішення у справі Харченко проти України та у п. 170 рішення у справі Лабіта проти Італії, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, які йому інкримінуються, імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

Суд враховує ризик вірогідності його переховування від суду, скоєння ним нових злочинів чи правопорушень, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання його під вартою не встановлено.

Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутого щодо ОСОБА_6 обвинувачення, можливо виправдано вважати, що такий ризик існує.

Таким чином, виходячи з положень ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи вік обвинуваченого, що ОСОБА_6 одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, мав офіційне місце роботи, що вказує на наявність сімейних зв`язків, що він раніше неодноразово судимий за корисливі кримінальні правопорушення проти власності та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон суд дійшов переконання, що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою. Достатніх доказів про наявність міцних соціальних зв`язків чи про існування інших обставин, що могло б бути підставою для обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі у виді домашнього арешту, суду не надано. Обгрунтовані підстави вважати, що запобіжний захід у виді домашнього арешту забезпечить виконання цілей та завдань кримінального судочинства у суду відсутні.

З урахуванням того, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Щодо визначення ОСОБА_6 розміру застави, передбаченого законом, то такий розмір не підлягає визначенню з огляду на вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 184, 197, 331, 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на строк 60 днів до 05 травня 2023 року включно з утриманням його в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)" (м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70 "а").

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1