Справа 378/432/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/730/2023 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

4 квітня 2023року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5

за участю :

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою зі змінами прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 5 вересня 2022 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, непрацюючого, на утриманні має двох малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального проступку за наступних обставин.

Так, 23.08.2022, близько 18 години, ОСОБА_9 , перебуваючи на території домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, передбачаючи протиправний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, наніс два удари правою рукою в область обличчя та один удар рукою в область грудної клітки ОСОБА_10 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на обличчі, забою верхньої губи, травматичного ушкодження центральних різців на верхній та нижній щелепі, синця на грудній клітці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2022 за № 80000083, обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить вирок суду змінити, призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор послалась на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що суд першої інстанції, визнавши винним ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України призначив покарання, яке не передбачене санкцією зазначеної статті, а саме призначив покарання у виді громадських робіт строком 100 год., чим застосував закон, який не підлягає застосуванню. Вважає, що з метою недопущення погіршення становища обвинуваченого, слід призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Захисник повідомив, що обвинувачений ОСОБА_9 перебуває на військовій службі в Збройних силах України.

Прокурор та захисник не заперечували проти розгляду справи за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами,думку захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги зі змінами, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга зі змінами підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого проступку, апеляційний суд переглядає вирок лише у межах апеляційної скарги прокурора, виходячи з того, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального проступку за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає слушними виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до одного року, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

З вироку суду вбачається, що призначаючи покарання ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України, суд не дотримався вказаних вимог закону.

Так, судом першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 100 (сто) годин, що не передбачено санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, чим допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Статтею 413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга зі змінами прокурора підлягає задоволенню, оскаржуваний вирок зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Ставищенського районного суду Київської області від 5 вересня 2022 року щодо ОСОБА_9 - змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя