Справа № 204/8506/22
Провадження № 1-кс/204/1950/22
У Х В А Л А
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області № 330 від 25.02.2022 тимчасовим місцем дислокації особового складу ГУНП в Донецькій області визначено Покровське РУП ГУНП в Донецькій області.Таким чином, місце здійснення досудового розслідування перебуває в межах територіальної юрисдикції Красноармійського міськрайонного суду Донецької області. Водночас, в зв`язку з введенням воєнного стану на території України та неможливістю Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядження Верховного Суду України від 08.04.2022 № 17/0/9-22, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 07.10.2022 приблизно о 12 годині 30 хвилин водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи водієм автомобіля марки MercedesBenzSprinter 316 CDI номерний знак НОМЕР_1 , який стояв на перехресті вулиці Танкістів з вулицею Осипенка в м. Краматорськ Донецької області, почав здійснювати маневр розвороту по вилиці Танкістів, повертаючи за напрямком руху в бік м. Дружківка, та при виконанні маневру розвороту скоїв зіткнення з мотоциклом марки VOGE 300АС номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням пожежника-рятувальника молодшого сержанта 31 Державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС в Донецькій області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вул. Танкістів з боку м. Дружківка у напрямку центру м. Краматорська. Внаслідок зіткнення водій мотоциклу ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких цього ж дня помер в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 08.10.2022 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_6 оглянуто та вилучено:автомобіль марки MercedesBenzSprinter 316 CDI номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , мешк.: АДРЕСА_1 , та власником якого фактично є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк.: АДРЕСА_2 ; мотоцикл марки VOGE 300АС номерний знак НОМЕР_2 , 2020 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , мешк.: АДРЕСА_3 , та власником якого фактично був ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після вилучення, вказані транспортні засоби поміщені для подальшого зберігання на майданчик тимчасового утримання транспорту за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Сіверська, 33.
Крім того, автомобіль марки MercedesBenzSprinter 316 CDI номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, та мотоцикл марки VOGE 300АС номерний знак НОМЕР_2 , 2020 року випуску визнано речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до постанови слідчого від 08.10.2022 року. Вказані предмети та речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. У слідства є достатні підстави стверджувати, що вказані транспортні засоби є знаряддями злочину та зберегли на собі його сліди, оскільки при ДТП отримали механічні пошкодження.
Враховуючи наведені вище обставини кримінального правопорушення, на теперішній час у слідчого, з метою здійснення швидкого, всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадження та прийняття кінцевого процесуального рішення у встановлені законодавством розумні строки, виникла процесуальна необхідність у проведенні процесуальних дій зі вказаними предметами, які постановою слідчого від 08.10.2022 визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, задля встановлення обставин, які підлягають доказуванню та мають значення для кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, з метою проведення експертиз, в тому числі технічного стану транспортних засобів, трасологічної та автотехнічної експертиз, тощо, збереження вилучених об`єктів, предметів та речей, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.
Арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов`язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, а також використання вказаного майна в якості доказу. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, вказаних предметів, які є речовими доказами та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Враховуючи, що вилучене майно під час огляду визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, є доказом злочину та має суттєве значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення з боку винних осіб та у разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик їх знищення або переховування, тощо, а тому прошу розглянути клопотання у відсутності власників вилученого майна. Враховуючи викладене, прокурор звертається до суду з даним клопотанням.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів
Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.
Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на майно, а саме: на автомобіль марки MercedesBenzSprinter 316 CDI номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , мешкаючого: АДРЕСА_1 , та власником якого фактично є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк.: АДРЕСА_2 ; на мотоцикл марки VOGE 300АС номерний знак НОМЕР_2 , 2020 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , мешкаючого: АДРЕСА_3 , та власником якого фактично був загиблий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1