У Х В АЛ А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про визнання незаконним та скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000145 від 09 червня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вищевказана скарга, в якій адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 просить визнати повідомлення про підозру, вручене ОСОБА_5 21 лютого 2022 року в межах кримінального провадження № 0000145 від 09 червня 2021 року, незаконним та скасувати його.
В обґрунтування скарги зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28 частиною третьою статті 189 КК України, є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки, на думку заявника, повідомлення про підозру має бути вручене слідчим у день його складання за підписом слідчого, який його склав і саме цим слідчим проводиться процесуальна дія про здійснення повідомленням про підозру та роз`яснення підозрюваному його прав, згідно із статтею 42 КПК України. Однак, повідомлення про підозру ОСОБА_5 було вручено слідчим ОСОБА_6 , яким особисто роз`яснено права підозрюваного, а складено зазначене повідомлення було слідчим ОСОБА_4 , який не був присутнім при здійсненні повідомлення про підозру, чим було порушено вищенаведену вимогу.
У зв`язку з викладеним, звернувся до суду з указаною скаргою.
Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 07 листопада 2022 року для розгляду зазначеної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .
18 листопада 2022 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в судовому засіданні надав додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що оскаржуване повідомлення про підозру є необґрунтованим, оскільки не містить посилань на докази вчинення кримінального правопорушення за участю ОСОБА_5 . Крім того, слідчим суддею було відмовлено у дозволі на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , що також є підтвердженням відсутності доказів вчинення останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення, тому просить зобов`язати слідчого скасувати підозру.
Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ній та додаткових письмових поясненнях, просив її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що відсутні підстави для її скасування, оскільки процесуальний документ повідомлення про підозру складений та вручений з дотриманням всіх норм, передбачених статтями 276-278 КПК України, зокрема, складено та погоджено належними слідчим та прокурором, містить дату складання, підписи, права підозрюваного, підозру вручено уповноваженою особою. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними на час повідомлення про підозру доказами. Враховуючи викладене, просить залишити скаргу захисника без задоволення.
Вислухавши захисника та слідчого, вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до пункту десятого частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000145 від 09 червня 2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 255-1, статтею 189 КК України.
В межах здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 21 лютого 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною третьою статті 189 КК України, яке того ж дня йому вручено.
Так, на підставу для скасування підозри сторона захисту посилається на те, що підозра є необґрунтованою, ґрунтується на недостатніх доказах та вручена неуповноваженою на те особою.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями Глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено статтею 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені статтею 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру статтею 277 КПК України.
Статтею 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Зі змісту підозри вбачається, що підставою для повідомлення про підозру у цьому випадку був пункт 3 частини 1 статті 276 КПК України.
Згідно зі статтею 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Відповідно до статті 278 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вжито заходів для його вручення підозрюваному ОСОБА_5 у спосіб, передбачений КПК України. Так, письмове повідомлення про підозру вручено в день його складення о 10 год. 40 хв. 21 лютого 2022 року, про що свідчить підпис ОСОБА_5 про отримання. Крім того, в цей же день ОСОБА_5 роз`яснено права підозрюваного.
Так, слідчий суддя ставиться критично до твердження заявника про те, що повідомлення про підозру було вручено неуповноваженою особою, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що старший слідчий в ОВС 3 відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 входить до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000145 від 09 червня 2021 року, тобто є уповноваженою особою на вручення повідомлення про підозру, незважаючи на те, що складено воно було та підписано слідчим ОСОБА_4 , який також входить до групи слідчих. Зокрема, вручення повідомлення про підозру, рішення про здійснення якого прийнято належним суб`єктом, на завершальному етапі здійснення такого повідомлення, не призводить до порушення будь-яких гарантій для підозрюваного (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 536/2475/14-к від 11 грудня 2019 року).
Крім того, з аналізу вищенаведених норм законодавства не вбачається, що повідомлення про підозру повинно бути вручено саме тим слідчим, який його склав та підписав, тому слідчий суддя приходить до висновку, що вручення повідомлення про підозру іншим слідчим, який входить до групи слідчих, які здійснюють досудове розслідування вказаного кримінального провадження та який не складав оскаржуване повідомлення про підозру не суперечить встановленому законодавством порядку вчинення такої дії.
Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не визначає підстав для скасування підозри або визнання її необґрунтованою, а тому вивченню слідчим суддею підлягає сукупність наявних доказів, зібраних під час досудового розслідування, які підтверджують ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи недоведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною третьою статті 189 КК України, слідчий суддя виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише в тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок цілком узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 23 жовтня 1994 року № 14310/88 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною третьою статті 189 КК України, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня, а обставини, на які посилається захисник у своїй скарзі, мають бути вирішені під час судового розгляду. У той же час, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
Крім того, стороною захисту жодним чином не наведено у скарзі обставин та не підтверджено доказами, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність підозрюваного до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри.
Враховуючи викладене, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 21 лютого 2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28, частиною третьою статті 189 КК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 24, 36, 276-278, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , про визнання незаконним та скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000145 від 09 червня 2021 року, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1