печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6454/20-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 березня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2020 у справі № 757/6454/20-к за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 , в якій останній просить переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2020 у справі № 757/6454/20-к, якою скаргу голови правління ПАТ «Укрінбкомбанк» в порядку ст. 303 КПК України задоволено та скасовано постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 23.01.2020 про закриття кримінального провадження № 0001257 від 08.08.2019.

Заява обґрунтована тим, що слідчий суддя, обґрунтовуючи судове рішення, оперував відомостями, які він вважав достовірними на момент розгляду справи - правонаступництво ПАТ «Укрінком» за правами та обов`язками ПАТ «Укрінбанк». Як зазначає заявник, важливою особливістю аналізованого кримінального провадження є характеристики суб`єкта, який ініціював внесення відомостей до ЄРДР про це кримінальне правопорушення - ПАТ «Українська інноваційна компанія» (), представники якого позиціонують це господарське товариство як правонаступника ПАТ «Укрінком», тобто банківської установи, що нині перебуває у стадії ліквідації. Водночас, сукупність юридичних фактів спростовують існування правового зв`язку між ПАТ «Укрінком» та ПАТ «Укрінком», опосередкованих правовідносинами правонаступництва як універсального, так і сингулярного. Заявник вказує, що дискусію щодо правонаступництва ПАТ «Укрінком» завершено одночасно з постановленням Великою Палатою Верховного Суду 10.12.2019 рішення у справі № 925/698/16. Одностайність із критичними оцінками Великої Палати Верховного Суду претензій ПАТ «Укрінком» на правонаступництво продемонстрував Національний Банк України, що не визнав відповідних правомочностей псевдоправонаступника. Таким чином, початковий етап кримінального провадження № 0001257 від 08.08.2019, тобто внесення відомостей до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України, позначений дефектом правосуб`єктності заявника (ПАТ «Укрінком») як правонаступника ПАТ «Укрінбанк». З урахуванням викладеного, заявник просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2020 у справі № 757/6454/20-к скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги ПАТ «Укрінком» на постанову слідчого третього слідчого відділу Другого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001257 від 08.08.2019 у зв`язку з нововиявленими обставинами, які не були відомі суду, під час постановлення вищевказаної ухвали.

Суд, дослідивши заяву захисника, дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Системне, логічне й телеологічне тлумачення норм, що містяться в главі 34 КПК України указує на те, що перегляду за нововиявленими обставинами підлягають не всі судові рішення, а лише ті, якими завершується розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.

По-перше, на це вказує зміст ст. 459 КПК України, частина друга якої визначає, що слід вважати нововиявленими обставинами:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Логіка і мета цієї норми, з огляду на її зміст, вказують на те, що процедура перегляду за нововиявленими обставинами має застосовуватися до тих судових рішень, якими завершено кримінальне провадження по суті та які, власне, й породжують певні кримінально-правові наслідки або констатують відсутність підстав для настання таких наслідків (вирок, ухвала про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанції щодо таких рішень).

Такий висновок цілком узгоджується із загальним законодавчим підходом до регламентації різних процедур перегляду судових рішень. Наприклад, чинне кримінальне процесуальне законодавство гарантує право на апеляційне оскарження судових рішень, якими завершено розгляд кримінального провадження по суті, однак лише в деяких, дуже обмежених, випадках передбачає можливість окремого апеляційного оскарження ухвал суду, що постановляються під час підготовчого судового засідання чи судового розгляду кримінального провадження і якими розгляд цього провадження не завершується по суті.

Більше того, логіка розміщення глави 34 у структурі КПК України з урахуванням системного тлумачення норм цієї глави у сукупності з іншими нормами, що в цілому визначають процедуру судового провадження, призводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Такий висновок ґрунтується на загально-правовому принципі остаточності судових рішень (res judicata), що знаходить відображення й у змісті відповідних положень інших процесуальних кодексів. Так, стаття 423 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що предметом перегляду за нововиявленими обставинами може бути лише судове рішення, яким закінчено розгляд справи. Аналогічні положення містяться в статті 320 Господарського процесуального кодексу України та статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

По-друге, на відміну від права на апеляційне оскарження, жодна норма КПК України не містить указівки на можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчих суддів.

Так, у главі 34 КПК України йдеться лише про «суд», тоді як «слідчий суддя» взагалі не згадується.

Крім того, ст. 260 КПК України передбачає, що право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, мають учасники судового провадження. При цьому відповідно до положень ст. 3 КПК України, яка містить визначення основних термінів КПК України, чітко розрізняє стадії досудового провадження і судового провадження (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України) і визначає судове провадження як кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України).

При цьому відсутність можливості перегляду за нововиявленими обставинами рішень слідчих суддів, ухвалених під час досудового розслідування, цілком компенсується іншими процесуальними механізмами (наприклад, необхідністю періодично переглядати обґрунтованість подальшого застосування запобіжного заходу, можливість подати слідчому судді клопотання про скасування чи зміну такого заходу, можливістю апеляційного оскарження окремих ухвал слідчого судді, можливістю заявити заперечення щодо законності ухвал слідчого судді в підготовчому судовому засіданні чи на стадії судового розгляду тощо).

Положення ч. 2 ст. 464 КПК України про те, що «суддя…вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.

Вищезазначені правові позиції викладені у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 03.02.2020 у справі № 522/14170/18.

Виходячи з вищенаведеного, вбачається, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2020 у справі № 757/6454/20-к не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, тому у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст. 369, 372, 459, 462, 464 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2020 у справі № 757/6454/20-к на підставі заяви ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1