ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2779/22 Номер провадження 11-сс/814/85/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Полтавського апеляційного суду в м. Полтаві кримінальне провадження № 0000432 від 18.06.2022 за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 08 серпня 2022 року про арешт майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 08 серпня 2022 року накладено арешт на майно, виявлене та вилучене 25.07.2022 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме : телефон марки «Iphone 6» іmei НОМЕР_1 , білого кольору, коробка від телефону «Iphone 13 Pro Max» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , телефон марки « Samsung SM A025G/DSN» , смарт пакет «Київстар» « НОМЕР_4 .

У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування тимчасово вилученого майна, яке зазначено вище, виникає необхідність накласти на нього арешт шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження. Щодо накладення арешту на посвідчення на ім`я ОСОБА_8 ПрАТ «Трест Південзахіденерго» буд» то в цій частині клопотання не підлягає задоволенню за недоведеністю.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисники просять ухвалу слідчого судді про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно скасувати і постановити нову ухвалу, якою, частково відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно коробки від телефона «Iphone 13 Pro Max» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , коробку повернути власнику ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя при розгляді клопотання порушив строки, визначені ч. 6 ст. 173 КПК України.

Жодного підтвердження володіння арештованого майна крім коробки від телефону, прокурорам не надано, та право власності не підтверджено . За таких обставин клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України та повинно було бути повернуто слідчим суддею, згідно ч. 3 ст. 172 КПК України.

Саме клопотання в порушення КПК України не має обґрунтування арешту майна.

Прокурором в судовому засіданні не доведено жодної мети забезпечення відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України та не зазначено жодних достатніх підстав , зазначених в ч. 2 ст. 167 КПК України відповідно до яких майно може бути вилучене.

Позиція учасників.

Сторони кримінального провадженян в судове засідання не з`явилися, надавши на адресу суду заяви про апеляційний розгляд без їх участі.

Тому відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України неявка учасників за викладених обставин не перешкоджає судовому розгляду, а тому апеляційну скаргу розглянуто за їх відсутності, рішення ухвалюється в письмовому провадженні.

Адвокати в судове засідання не з`явилися, просили задовольнити їх вимоги викладені в апеляційній скарзі.

Прокурор в судове засідання не з`явиdся, в задоволенні апеляційних вимог просив відмовити.

Мотиви Суду

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що ОСОБА_7 відповідно до ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, відповідно до санкції ч. 2 ст. 115 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

А тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, забезпечення заходу кримінально-правового характеру у виді конфіскації рухомого майна, а саме:

остановляючи ухвалу про задоволення клопотання прокурора про арешт майна, а саме вказаної сівалки та трактора, слідчий суддя виходив з того, що стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна та недопущення його відчуження, з наявністі правових підстав для накладення арешту на вищевказане майно підозрюваного зазначене у клопотанні слідчого, дозволивши його використання та заборонивши відчуження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий суддя врахував й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Що стосується доводів апеляційної скарги адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді про арешт майна, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів провадження другого слідчого відділу (з дислокацією ум.Харкові) Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві,перебувають матеріали досудового розслідування №0000432 від 18.06.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.115, ч.1 ст.433 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено майно, а саме:

-«Iphone 6» іmei НОМЕР_1 , білого кольору, коробка від телефону «Iphone 13 Pro Max» imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , телефон марки « Samsung SM A025G/DSN» , смарт пакет «Київстар» « НОМЕР_4

На даний час встановлено, що вищевказані речі та документи, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі були об`єктом кримінально протиправних дій та імовірно набуті кримінально протиправним шляхом.

Перевіривши зазначені висновки слідчого судді у відповідності із доводами апеляційної скарги в частині існування станом на 08.08.2022 року правових підстав для накладення арешту на зазначені в клопотанні речі, суд апеляційної інстанції погоджується із таким рішенням місцевого суду, оскільки матеріалами, що долучені до клопотання, підтверджено існування підстав для накладення арешту на вилучене майно.

Зокрема, як вбачається зі змісту клопотання слідчого, а також долучених до нього документів, вилучене 08.08.2022 року під час обшуку майно відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Більш того, зазначене майно постановою слідчого визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, апелянтом не наведено переконливих доводів щодо незаконності ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 08.08.2022 року про арешт майна в кримінальному провадженні.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 422 КПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 08 серпня 2022 року про арешт майна без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .