Номер провадження: 11-сс/813/490/23
Справа № 522/4461/23 1-кс/522/1488/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні у злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000326, внесеного до ЄРДР 05.03.2023 року,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , та застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 53 680 грн.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваною інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України, зокрема, стверджує, що:

- пред`явлене повідомлення про підозру є необґрунтованим, оскільки у підозрюваної був відсутній умисел на викрадення чужого майна, натомість підозрювана залишила на заміну свою річь того самого бренду, тобто фактично була здійснена заміна товару;

- слідчий суддя залишив поза увагою, що підозрювана має родину, а саме батьків похилого віку з інвалідністю, які потребують її допомоги;

Посилаючись на викладене, просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати менш суворий запобіжний захід.

Позиції учасників судового розгляду.

Підозрювана ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 , підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, ухвалу суду першої інстанції вважав законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступні обставини.

Відповідно до клопотання у провадженні Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000326 від 05.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як убачається з клопотання слідчого, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_10 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 продовжено, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 05.03.2023 о 19.40 год. ОСОБА_7 , знаходячись приміщенні торговельного залу магазину «LC Waikiki», розташованого в ТЦ «Острів» за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 2, діючи умисно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, в примірочній кімнаті вказаного магазину одягнула на себе жіночу толстовку та пройшовши повз касову зону та не розрахувавшись за товар, покинула місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала ТОВ «Тема Мода Юкрейн», матеріальний збиток на суму 691,5 грн.

06.03.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 05.03.2023 р.; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; та іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Враховуючи вимоги п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, які узгоджуються з наведеними рішеннями ЄСПЛ, слідчий суддя, не вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, доведеність її вини, належність та допустимість наданих стороною обвинувачення доказів, виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах, доданих до клопотання, дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри, тобто про її причетність до вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені органом досудового розслідування ризики, передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені наступним:

- остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому, усвідомлюючи можливість призначення покарання, підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування, крім того, підозрювана офіційно не працевлаштована, незаміжня та на вихованні неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків за місцем її проживання;

- підозрювана не має постійного прибутку та стабільного джерела доходу, натомість кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється вчинила з корисливих мотивів. Крім того, відносно підозрюваної ОСОБА_7 слідчим відділом відділу поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області 28.02.2023 спрямовано до Іллічівського міського суду Одеської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000858 від 04.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що свідчить про схильність останньої до протиправної поведінки та можливість вчинення іншого кримінальне правопорушення.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам та забезпечення її належної процесуальної поведінки.

При цьому, апеляційний суд звертає вагу, що слідчий суддя відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначив розмір застави, який не перетворив обраний підозрюваній запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Посилання захисника, що на утриманні у підозрюваної перебувають батьки похилого віку з інвалідністю, є голослівними, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджується.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Крім того, прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що 14.03.2023 року в раках вказаного кримінального провадження вже було направлено обвинувальний акт до суду.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07 березня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні у злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000326, внесеного до ЄРДР 05.03.2023 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4