Справа №443/1202/22
Провадження №1-кп/443/140/22
ВИРОК
іменем України

09 грудня 2022 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів справу на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000589 від 27.09.2022, який надійшов зі Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури 12.10.2022 щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ходорів Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 27 червня 2022 року по 12 вересня 2022 року, перебуваючи за місцем спільного проживання із сестрою ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв відносно неї, психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що викликало в неї побоювання за свою безпеку та безпеку дітей, спричинило зниження настрою, напруження, переживання, поганий сон, страх, та призвело до гострої реакції на стрес потерпілої ОСОБА_5 , що виразилось у наступному.
Зокрема, 27 червня 2022 року, близько 17:00 години, ОСОБА_3 , вчинив із сестрою ОСОБА_5 за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 сімейний скандал, в ході якого голосно кричав, ображав останню нецензурними словами, безпідставно чіплявся, чинив моральний та психологічний тиск, за що, був притягнутий постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 07.09.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі сімнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 289 (двісті вісімдесят дев`ять) гривень.
Надалі, 24 липня 2022 року, близько 20:30 години, ОСОБА_3 , вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , під час якого обзивав останню нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск, за що, був притягнутий постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 09.08.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.
Надалі, 16 серпня 2022 року, близько 20:30 годин, ОСОБА_3 , вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , під час якого виражався в її сторону нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск, за що, був притягнутий постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.09.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.
Крім цього, 12 вересня 2022 року, близько 19:00 години, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій умисел, спрямований на вчинення систематичного психологічного насильства, вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , що виразились у словесних образах нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, приниженні гідності, чим завдав потерпілій психологічних страждань.
У результаті умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , які полягали в систематичному вчиненні психологічного насильства щодо своєї сестри ОСОБА_5 , в останньої погіршилась якість життя та призвело до розладу здоров`я гострої реакції на стрес.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить суд не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки обвинувачений винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, та дав покази, що 27 червня 2022 року близько 17:00 години вчинив із сестрою ОСОБА_5 за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 сімейний скандал, в ході якого голосно кричав, ображав її нецензурними словами, безпідставно чіплявся, чинив моральний та психологічний тиск, за що, був притягнутий постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 07.09.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Надалі, 24 липня 2022 року близько 20:30 години вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , під час якого обзивав останню нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск, за що, був притягнутий постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 09.08.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Надалі, 16 серпня 2022 року близько 20:30 годин за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , виражався в сторону сестри ОСОБА_5 нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск, за що, був притягнутий постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.09.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП.
Крім цього, 12 вересня 2022 року, близько 19:00 години за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , словесно ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, принижував гідність сестри ОСОБА_5 .

Отримавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
Аналізуючи представлені суду докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні ним кримінального правопорушень доведеною в судовому засіданні повністю.
Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладу здоров`я, погіршенні якості життя потерпілої ОСОБА_5 , тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 /із змінами/, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.
При призначенні покарання, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 08.02.2018 у справі №522/20964/16-к, відповідно до якого визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів прав держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їхній небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Як вбачається з обвинувального акту в межах даного кримінального провадження, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , передбаченою ст. 67 КК України, визначено вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до ч.4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Як вбачається з диспозиції ст.126-1 КК України, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, є кваліфікуючою ознакою інкримінуємого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, що виключає можливість її врахування як обставину, яка обтяжує покарання, а відтак таку обтяжуючу покарання обставину як «вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах» слід виключити.
Враховуючи наведене, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Обставин, які пом`якшують покарання, передбачених ст.66 КК України суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким злочином, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінального правопорушення, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення та його мотиви, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, розлучений, не працюючий, на обліку лікаря-нарколога та лікарі-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем реєстрації, в судовому засіданні вину визнав, та вказав, про те, що щиросердечно розкаюється, обіцяє в подальшому аналогічних дій не вчиняти.

Таким чином, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, а також той факт, що обвинуваченому за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 173-2 КУпАП судом обирались стягнення у виді громадських робіт, однак ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, суд прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати за проведення експертизи відсутні.

Керуючись ст.ст.370,371,374, 615 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 рахувати з дати проголошення вироку.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до дати набрання даним вироком суду законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1