печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб шостого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна, -

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на посадових осіб шостого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. В обґрунтування доводів та вимог скарги посилається на те, що 22.04.2021 було проведено обшук в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 та використовуються ОСОБА_4 та вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , яке на думку заявника підлягає поверненню власнику та просить зобов`язати посадових осіб шостого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві повернути вилучене 22.04.2021 майно.

В судове засідання особа, що подала скаргу не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином про причини своєї неявки не повідомив, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином про причини своєї неявки не повідомив, письмових заперечень не направив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 стаття 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що адвокат подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, а слідчий, прокурор в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, надходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що шостим СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві під процесуальним керівництвом Київської міської прокуратури, проводиться розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000779 від 09.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

22.04.2021 було проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12.04.2021, в рамках кримінального провадження №0000779, а саме приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 та використовується ОСОБА_4 та вилучено майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: MacBook Pro A1502 ID ADS-BRCM серійний номер НОМЕР_1 .

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України.

Згідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Виходячи з цього, відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права. У рішенні Європейського суду по справі «Мороко проти Російської Федерації» від 12.06.2008, Судом зазначається: «Попередні положення не зменшують права держави забезпечувати виконання таких законів, які їй видаються необхідними для здійснення контролю за використанням власності відповідно до загальних інтересів чи для забезпечення сплати податків чи інших зборів та штрафів».

Разом з цим стороною обвинувачення не доведено, що вилучене майно, зберегло на собі сліди вчинення злочину, або містить інші відомості, що вказані речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні. Разом з тим, стороною обвинувачення не надано підтвердження про визнання речей, які вилучені в ході проведення обшуку 22.04.2021, речовими доказами у кримінальному провадженні №0000779, а тому вказане вище майно не охоплюється ухвалою слідчого судді від 12.04.2021 про надання дозволу на проведення обшуку.

Окрім того, арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 12.04.2021, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, не пізніше наступного дня накладено у передбаченому законом порядку не було.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів скарги майно повернуте особі, у якої вони були вилучені не було, тому слідчий суддя вбачає необґрунтованим утримання даного майна.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За таких обставин, виходячи з встановлених обставин та вимог КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення вимог скарги.

Разом з тим, що стосується вимоги адвоката про визнання бездіяльності посадових осіб шостого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві, слід зазначити наступне. Відповідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Оскільки адвокат просить ухвалити рішення, яке не передбачено вимогами КПК України, тому в задоволені скарги в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб шостого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві про зобов`язання вчинити дії щодо повернення майна - задовольнити частково.

Зобов`язати компетентних посадових осіб шостого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві повернути ОСОБА_4 майно, яке було вилучено 22.04.2021, в ході проведення обшуку, в рамках кримінального провадження №0000779, приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_5 та використовується ОСОБА_4 , а саме: MacBook Pro A1502 ID ADS-BRCM серійний номер НОМЕР_1 .

В задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1