Справа № 405/6985/22
1-в/405/543/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ, Донецька область, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, раніше судимого:

27.08.1984 року Радянським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 117 КК України до 8 років позбавлення волі. 18.06.1987 року згідно ст. 9-Е указу «Про амністію» не відбуту частину строку покарання скорочено на 1/2. Звільнений 15.11.1988 року за ухвалою Свердловського районного суду Луганської області від 15.11.1988 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 1 день;

08.09.1989 року Лисичанським районним судом Луганської області за ст. 17, ч. 1 ст. 140, ст. 43 КК України до 1 року 10 місяців. Звільнений 27.05.1991 року по відбуттю строку покарання;

28.01.2010 року Соломенським районним судом м. Києва за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358, ст. 70 КК України штраф 595 грн.;

12.04.2018 року Апеляційним судом Донецької області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі;

по теперішній справі засуджений: 21.06.2018 року Краматорським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі.

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

встановив:

засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні підтримала клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України, та просила задовольнити.

Прокурор заперечувала щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.

Представник ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» заперечував, щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 № 468-Ш-22, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом, за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 21.06.2018 ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 06 років 1 місяць (а.о.с. 13-14, Т.1 ч.І).

Початок строку покарання 05.05.2018, кінець строку 05.06.2024. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 04 роки 08 місяців 11 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, інше до не тяжкого злочину. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 01 рік 04 місяців 19 днів.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 05.05.2018 року, за час відбування покарання допустив 07 (сім) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку (а.п. 13, а.о.с. 49, 56, 63, 76, 105, 115, 128 Т.1 ч. ІІ), заохочень не мав (а.п. 13); в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» перебуває з 05.05.2018 року - за час перебування в установі порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав; з 05.09.2018 року відбував покарання в державній установі «Оріхівська виправна колонія (№ 88)» - за час відбування покарання порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, заохочень не мав; 16.03.2022 року прибув до державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» - за час відбування покарання засуджений допустив 7 (сім) порушень встановленого порядку відбування покарання, за які був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку, заохочень не має; 15.09.2022 року прибув до лікувального закладу при державній установі «Шепетівська виправна колонія (№98) - за час утримання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав; 18.11.2022 року повернувся до державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» - за час відбування покарання засуджений порушень встановленого порядку відбування покарання не допускає; стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість, міру покарання призначену судом вважає не справедливою; намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідношень з персоналом установи; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує; підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості; після прибуття до установи засуджений не був працевлаштованим на виробництві установи; намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має; безвідповідально відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні; намагається допускати порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці; приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт»; соціально-корисні зв`язки втрачені; відповідно до наказу від 29.04.2022 року №288/Аг засуджений ОСОБА_6 перебуває на обліку установи, як схильний до самогубства; відповідно до оцінки вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений має «середній рівень»; характеризується посередньо (а.п. 12).

З особової справи засудженого вбачається, що на засіданні адміністративної комісії ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» розглядалося питання заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, де ОСОБА_6 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 11 від 02.06.2022, а.о.с. 85, Т.1 ч.ІІ).

Крім того, на засіданні адміністративної комісії ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення, де ОСОБА_6 було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 11 від 02.06.2022, а.о.с. 95, Т.1 ч.ІІ).

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однак, клопотання засудженого ОСОБА_6 та характеризуючі дані на останнього не містять достатніх відомостей про те, що засуджений на протязі усього часу відбування покарання приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинені кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що останній не довів свого виправлення.

При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання сім разів порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражались у порушенні розкладу дня та дисципліни строю, порушення форми одягу, вилучення металевої пластини загостреної з однієї сторони, відмова слідувати до адміністративної будівлі на дисциплінарну комісію, за що засуджений отримував попередження, догани, суворі догани 5 та 7 діб ДІЗО. Відомості про працевлаштування засудженого відсутні, до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок засуджений не прагне, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, так як не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Така поведінка засудженого за більший проміжок відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, відбувши більше 2/3 строку покарання, призначеного останньому судом за умисне корисливе кримінальне правопорушення, не має саме тієї поведінки та ставлення до праці, які б свідчили про можливість застосування до нього такого заохочувального заходу, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки ОСОБА_6 не довів свого виправлення.

За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_6 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

в задоволенні клопотання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Копію ухвали суду направити до Державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)» для відома та вручення засудженому ОСОБА_6 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8