Справа № 711/6347/22
Номер провадження 1-кп/711/541/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0002778 від 21.11.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сургут, Тюменської області, Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрований та мешкає на підставі посвідки на постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.01.2018 за ч.2 ст.185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Соснівського районного суду від 02.11.2018 замінено звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, на підставі ч. 2 ст. 78 КК України та визначено покарання 3 роки позбавлення волі;
2) вироком Придніпровського районного суду від 08.01.2019 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання 1 місяць позбавлення волі за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.01.2018 та остаточно призначено покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 29.10.2020 зі Старобабанівської виправної колонії умовно-достроково на строк 10 місяців 28 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 19.11.2022 близько 22 години 10 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину "Продукти-1368", ТОВ "АТБ-Маркет", що по вул. Гоголя, 274 в м. Черкаси, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, який запроваджено Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Верховною Радою України, в подальшому неодноразово продовжений, зокрема Указом Президента України за № 573/2022 від 12.08.2022 до 21.11.2022 включно, шляхом вільного доступу, з торгівельної полиці зазначеного вище магазину, викрав чуже майно, що на праві власності належить ТОВ "АТБ-Маркет", а саме чотири шоколадки «Milka» молочний з цілими лісовими горіхами, молочною та карамельною начинками, масою 300 грам кожна, загальна вартість яких, відповідно до інвентаризаційної відомості товарів на складі № 8949 від 20.11.2022, складає 514 грн. 00 коп., та поклавши їх до кишені власної куртки, пройшов повз касову зону магазину в напрямку виходу з приміщення, не оплативши їх вартість, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ТОВ "АТБ-Маркет", матеріальної шкоди на вказану вище суму.
Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що 19 листопада 2022 зайшов до магазину "АТБ-Маркет", що по вул. Гоголя, 274 в м. Черкаси, де хотів купити солодкий подарунок, бо збирався в гості. Взяв з полиці 4 плитки шоколаду «Милка» з горіхами. Але грошей розрахуватися в нього за цей товар не вистачило. Тоді він вирішив його вкрасти, непомітно для оточуючих поклав до кишені своєї куртки, та вийшов повз касу, не заплативши за шоколад. Про оголошення воєнного стану в Україні йому відомо. Наступного дня він знову зайшов за продуктами в цей же магазин та був зупинений охороною. У скоєному щиро розкаявся, вину усвідомив та повністю визнав, добровільно відшкодував завдані збитки, просив суворо не наказувати, надавши шанс на виправлення. Також просив врахувати, що під час досудового розслідування він визнавав свою провину, зробивши для себе належні висновки, надавав правдиві свідчення про обставини вчинення ним злочину, вибачився.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що завдані збитки відшкодовані повністю, претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляє, покарання просить призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що учасники не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не працевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, раніше судимий, має дві не зняті і не погашені судимості, вину визнав, щиро розкаявся.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

При цьому суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, щзо склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, неодноразово вибачався за вчинене та висловлював жаль з цього приводу, критично оцінив свої дії, зауважив на тому, що готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Разом з тим, згідно приписів ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Відповідно до ст. 34 КК рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий, зокрема за ч. 1 ст. 309 КК України.
Проте, як вбачається з обвинувального акту, така обтяжуюча покарання обставина, як рецидив кримінальних правопорушень у обвинуваченні ОСОБА_4 не висувалася.
Таким чином, суд не може самостійно виходити за межі пред`явленого обвинувачення в частині можливого погіршення становища обвинуваченого. Отже, дотримуючись позиції державного обвинувачення, обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено, оскільки така обтяжуюча обставина як рецидив кримінальних правопорушень, є поза межами висунутого обвинувачення.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 року (Справа № 214/4920/16-к, провадження № 51-2920 км 18).
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, з урахуванням добровільного відшкодування завданих збитків, щирого каяття, позиції представника потерпілого, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, на підставі ст. 75 КК України, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки у відповідності з п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

При цьому, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 759/13520/18 від 06 серпня 2020 року, згідно якої наявність у особи непогашеної судимості відповідно до закону не є перешкодою для застосування до нього ст. 75 КК України (постанови ВС від 19 лютого 2019 року у справі № 337/3654/16-к, від 28 травня 2020 року у справі № 753/13972/17).

Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України до обвинуваченого суд не вбачає, враховуючи, що всю сукупність встановлених обставин судом було аргументовано наведено для призначення мінімального розміру покарання для виховання ОСОБА_4 .

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобіганню вчинення нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази по справі: 2 оптичних носії інформації марки VIDEX EXCELLENTI DVD-RW 4X 4.7 GB 120 MIN, які приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1