У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

та її захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/908/22 (справа № 308/11634/22), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 04 травня 2022 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород, Закарпатської області, українки, громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1, 2 статті 307 КК України,-

В С В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2022 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1-кп/308/908/22 (справа №308/11634/22), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 04 травня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1, 2 статті 307 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у від 05.09.2022 року справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

За ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.09.2022 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

За ухвалою від 15.09.2022 року судом було призначене кримінальне провадження до судового розгляду. Застосовано (обрано) щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 11 листопада 2022 року включно. На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначено обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу, достатню для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 173 670 (сто сімдесят три тисячі шістсот сімдесят) гривень 00 копійок (70х2481). У разі внесення застави на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покладені на строк до двох місяців наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме: м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не спілкуватися із свідками, у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні 09.02.2023 року прокурором було подане клопотання від 01.02.2023 року, за яким він просить суд:

- клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити;

- продовжити стосовно обвинувачуваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Ужгород, Закарпатської області, українка, громадянка України, непрацююча, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, не строк більше 2 місяців, а саме до 09 січня 2023 року.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне .

30 травня 2022 року уповноваженими особами ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 16 травня 2022 року проведено контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки психотропної речовини - 2 метамфетаміну - у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без затримання особи. У ході проведення вищевказаної оперативної закупки, 30 травня 2022 року о 15 годині 09 хвилини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в публічному місці на перехресті вулиць Можайського-Патруса Карпатського в с. Минай Ужгородського району Закарпатської області напроти АЗС «ОККО», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, діючи всупереч положенням ч. 3 ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої, серед іншого, діяльність з обігу психотропних речовин, включених до таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, тобто діючи незаконно, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежений на території України, отримала від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 грошові кошти в сумі 1000,00 гривень, як оплату за обумовлену психотропну речовину - метамфетамін, після чого, в тому ж місці 30 травня 2022 року о 15 годині 31 хвилині передала в руки останньому 1 (один) полімерний пакет з кристалічною речовиною, білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-22/4824-НЗПРАП від 09.06.2022 в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою у перерахунку на метамфетамін основу 0,0707 грама, тобто збула психотропну речовину.

У такий спосіб встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування з`ясовано, що 21 липня 2022 року уповноваженими особами ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 21 липня 2022 року проведено контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупки психотропної речовини - метамфетаміну - у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із затриманням особи. У ході проведення вищевказаної оперативної закупки 21 липня 2022 року о 20 годині 44 хвилини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, діючи всупереч положенням ч. З ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої, серед іншого, діяльність з обігу психотропних речовин, включених до з таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, тобто діючи незаконно, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, обіг яких обмежений на території України, повторно отримала від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 грошові кошти в сумі 1000,00 гривень, як оплату за обумовлену психотропну речовину - метамфетамін, після чого, передала в руки останньому 1 (один) згорток паперу з кристалічною речовиною, білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-22/6587-НЗПРАП від 18.08.2022 в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою у перерахунку на метамфетамін основу 0,0396 грама, тобто збула психотропну речовину.

У такий спосіб встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно.

ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на таке.

Так, відповідно до положень закону про кримінальну відповідальність кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, карається позбавленням волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Тому обвинувачувана ОСОБА_4 знаючи про тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений нею злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Обвинувачуваний може незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення допитано свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , чиї показання слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Крім того, в ході проведення досудового розслідування проводяться оперативні заходи з метою встановлення можливих свідків та очевидців, які в подальшому будуть допитані, як свідки і їхні покази можуть мати важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Обвинувачувана ОСОБА_4 може вчинити спроби незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни наданих раніше показань, що негативним чином позначиться на неупередженості дослідження обставин кримінального правопорушення.

Обвинувачуваний вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Під час досудового розслідування встановлено, що обвинувачувана ОСОБА_4 систематично займався збутом психотропних речовин на території Ужгородського району, Закарпатської області, а тому орган досудового розслідування доходить до висновку, що обвинувачувана ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, або ж продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Системний аналіз змісту та характеру запобіжних заходів дає стороні обвинувачення достатні підстави вважати, що жоден з них не здатен унеможливити ризики, зазначені у клопотанні, позаяк наявність лише передбачено обвинуваченого підозрюваного, не забезпечить реальної можливості запобігти ризиками, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.

Захисник обвинуваченої категорично заперечив проти клопотання прокурора та просив відмовити у задоволені клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, разом з тим просив застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`який запобіжний у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки більшість з ризиків, на які вказує прокурор на цей час не існують.

Разом з тим, 08.02.2023 року через канцелярію суду захисником обвинуваченої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 було подане заперечення на клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу з підстав, зазначених у клопотанні.

Обвинувачена ОСОБА_2 підтримала думку свого захисника.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Згідно ч. 1, 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Як зазначено у ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За ухвалою від 15.09.2022 було застосовано (обрано) щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався судом.

Визначений обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу, достатню для забезпечення виконання нею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 173 670 грн.

При обранні запобіжного заходу судом було враховано тяжкість кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 1, 2 ст. 307 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжкими кримінальними правопорушеннями, за які може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте судом встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена ОСОБА_4 , під важкістю відповідальності, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд також врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: остання являється працездатною, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали її утриманню під вартою, не страждає, крім того враховує, що ОСОБА_4 хоча офіційно одружена, однак на утриманні дітей не має, тобто достатні соціально стримуючі фактори в останньої відсутні, слідчий суддя враховує той факт, що усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, при цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 , має можливості впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, та існує можливість вчинення інших кримінальних правопорушень. Відтак, суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

З урахуваннями викладеного суд дійшов висновку, що для запобігання ризиками передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена судом, обґрунтованим є застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому зазначене клопотання підлягає до задоволення. Відтак суд вважає, що на цьому етапі розгляду кримінального провадженні наявні всі підстави для обрання щодо обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 1, 2 статті 307 КК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що всі клопотання про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не містять жодного документального обґрунтування на підтвердження факту подальшого існування встановлених раніше судом ризиків.

З 15.09.2022 року дня обрання саме судом запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_2 до цього часу пройшло п`ять місяців. Судом було визначена застава у незначному розмірі для такої категорії злочинів 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 173 670 грн., проте така застава не була внесена ані обвинуваченою, ані іншими особами, що дійсно свідчить про відсутність у обвинуваченої будь яких збережень.

Зі спливом часу, суд вважає, що практично повністю не існує ризик незаконно впливати на інших свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні щодо обвинуваченої. Крім того, специфіка доказування у справах зазначеної категорії передбачає, що більшість свідків у цих кримінальних провадженнях є легендованими особами, що також виключає вплив на них з боку обвинувачених.

Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, такий на цей час існує.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому вона обвинувачується, має місце на цей час, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчинені декількох кримінальних правопорушеннях за ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що на цей об`єктивно існують лише два ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена ОСОБА_2 усвідомлюючи тяжкість покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Як зазначено у п. 2.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року № 14 «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Як засвідчать результати аналізу судової практики, суди в ухвалах про продовження строку тримання під вартою не співвідносять доцільність подальшого застосування тримання під вартою з особливістю тих дій, які слід провести для завершення провадження.

Таким чином, обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Суд також враховує вимоги ст. 5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

П. 3 ст. 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Судом також приймаються до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у кримінальних правопорушеннях за ч. 1, 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, вік та стан здоров`я обвинуваченої, яка є молодою за віком; одружена, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання,за адресою: АДРЕСА_1 , являється працездатною.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки кількість наявних ризиків на цей час зменшилася, враховуючи поведінку обвинуваченої, яка хоча і підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, проте на цей мала достатньо часу для усвідомлення зазначеного факту в умовах ізоляції від суспільства протягом майже пів року, та гарантує належну процесуальну поведінку у подальшому, на цей час провадження у справі триває, відтак суд дійшов висновку, що задля убезпечення ризиків, які на цей час існують, можливо змінити раніше обраний запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. із застосування електронних засобів контролю за адресою реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 09 квітня 2023 року включно.

Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, а також протягом двох місяців з дня винесення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 у нічний час доби з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- докласти зусиль до пошуку роботи шляхом звернення до Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості за адресою6 м. Ужгород, вул. Новака, 45;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 197 - 199, 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Клопотання захисника обвинуваченого задовольнити частково.

Змінити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України, на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. із застосування електронних засобів контролю за адресою реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 09 квітня 2023 року включно.

Зобов`язати обвинувачену ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, а також протягом двох місяців з дня винесення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 у нічний час доби з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- докласти зусиль до пошуку роботи шляхом звернення до Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості за адресою6 м. Ужгород, вул. Новака, 45;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченій, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Ужгородський районне управління поліції ГУНП в Закарпатській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору, а також направити Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», та Ужгородському районному управлінню поліції ГУНП в Закарпатській області - для відому та виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1