ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3713/22 Справа № 205/6447/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000519 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в 1 рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.
Як встановлено судом, ОСОБА_8 15 вересня 2022 року, у невстановлений час, проходячи по вул. Авіаційна, що в Новокодацькому районі в м. Дніпрі, в посадці, на землі, побачив поліетиленовий пакет, в середині якого знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору. Після чого ОСОБА_8 візуально ідентифікував вказану речовину рослинного походження зеленого кольору, як особливо небезпечно наркотичний засіб - канабіс. Розуміючи, що вищевказана речовина рослинного походження є наркотичною речовиною - канабісом, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи умисно, ОСОБА_8 з метою незаконного придбання наркотичного засобу для особистого вживання, підняв виявлений ним поліетиленовий пакет, в якому знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. Після чого помістив вказаний поліетиленовий пакет до зовнішньої правої кишені вдягненої на ньому куртки, тим самим почав незаконно зберігати при собі особливо небезпечний наркотичний засіб з метою особистого вживання без мети збуту.
Далі, того ж дня, тобто 15 вересня 2022 року, приблизно о 15:46 годині ОСОБА_8 , було зупинено працівниками поліції за розпивання алкогольного напою у громадському місці, а саме, на дитячому майданчику біля буд.6 по вул. Кам`янська та буд.13 по вул. Військовоморська, 13, що в Новокодацькому районі м. Дніпрі. В подальшому працівниками поліції ВП № 3, було складено протокол серії ВАВ 148380 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП відносно ОСОБА_8 . Після складання протоколу на підставі ст. 34 ЗУ «Про Національну поліцію України» було проведено поверхневу перевірку речей ОСОБА_8 в ході якої останній зазначив, що має при собі заборонені речовини, а саме наркотичну речовину «канабіс». На місце правопорушення було викликано дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 ОСОБА_9 та двох понятих тієї ж статі. В період часу з 16:02 год. по 16:16 год. в ході огляду місця події ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції наявний при собі один пакет з полімерного матеріалу, в середині якого знаходилась речовина рослинного походження зеленого кольору масою: 24,172 г., що згідно висновку експерта № СЕ-19/104-22/28934-НЗПРАП від 28 вересня 2022 року - є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Маса вилученого у ОСОБА_8 канабісу в перерахунку на суху речовину становить: 21,308 г, що відповідно до Таблиці №1 невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою наказом МОЗ №188 від 01 серпня 2000 року зі змінами, внесеними наказом МОЗ від 29 липня 2010 року №634, тягне за собою кримінальну відповідальність.
Умисні дії ОСОБА_8 , які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Захисник обвинуваченого в апеляційній скарзі просить вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 309 КК України в частині призначеного покарання змінити, пом`якшити ОСОБА_8 покарання та призначити йому за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на ! рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в 1 рік, із покладанням на нього обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.
В обґрунтування своїх вимог захисник обвинуваченого посилається на те, що при призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступень тяжкості вчиненого кримінального проступку та особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, працює, є раніше не судимою особою.
Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, враховуючи характер вчинених ОСОБА_8 дій та їх небезпечності, та усіх даних про нього, відсутність обставин що обтяжують покарання та враховуючи обставини що пом`якшують покарання - щире каяття, сторона захисту вважає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 занадто суворе покарання у виді 2 років обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, без ізоляції від суспільства і застосуванням ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, проте, захисник вважає, що достатнім в даному випадку буде покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, із звільненням обвинуваченого від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком в 1 рік, із покладенням обов`язків, встановлених ч. 1 ст. 76 КК України.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник обвинуваченого апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Прокурор проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечувала, посилалась на її безпідставність та необґрунтованість, просила залишити вирок суду без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як проступок, пов`язаний із злочинами у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, який виразився у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.
Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який раніше в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність в обвинуваченого стабільного та законного джерела доходу, а також, про те, що суспільно-корисною працею обвинувачений не займається, не одружений та на утриманні малолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність в обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває.
Врахував і конкретні обставини кримінального провадження, а саме, обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання та призначив ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, звільнивши обвинуваченого на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів захисника обвинуваченого про те, що судом першої було призначене невідповідне обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого покарання.
Посилання захисника обвинуваченого на те, що ОСОБА_8 працює не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження таких доводів захисником обвинуваченого до апеляційної скарги надано не було. Матеріали кримінального провадження, також, не містять жодних відомостей про офіційне працевлаштування ОСОБА_8 .
Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, то колегія суддів оцінює критично такі доводи, оскільки відповідно до даних про особу обвинуваченого, ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, тобто, вказане свідчить про те, що обвинувачений раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, мав судимість, проте погасив її в установленому законом порядку.
Щодо посилань захисника обвинуваченого на те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, то це було відображено в мотивувальній частині судового рішення та враховано судом першої інстанції при призначенні покарання.
Тож, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання є обґрунтованим, призначеним із дотриманням вимог кримінального законодавства України, а тому, відповідно правильним. Підстав для зміни судового рішення в частині призначеного покарання обвинуваченому колегія суддів не вбачає.
А тому, керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 1 ст. 309 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4