КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора - ОСОБА_5 ,

представника власника майна - ОСОБА_6

власника майна - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- грошові кошти - купюри номіналом 100 Євро в кількості 20 купюр та грошові кошти - купюри номіналом 50 Євро в кількості 60 купюр, на загальну суму 5 000 (п`ять тисяч) Євро;

- транспортний засіб - автомобіль марки «Ford», модель «Mondeo», в кузові білого кольору, 1993 року випуску, VIN (номер кузова): НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання належить задовольнити та накласти арешт на майно зазначене у клопотанні, оскільки це необхідно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи та застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження.

Не погоджуючись із вказаною вище ухвалою суду, представник власника майна ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 про арешт майна відмовити.

Представник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

На думку представника, обшук проводився слідчим як невідкладний, а тому вилучені під час його проведення грошові кошти є тимчасово вилученим майном. Вважає, що рішення слідчого, прокурора про проведення обшуку суду не надано і в судовому засіданні не досліджувалося.

Представник вказує, що суду також не надано і в судовому засіданні не досліджувалось клопотання слідчого до слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за місцем роботи ОСОБА_7 та вилучення речей, документів, грошових коштів, а також ухвала слідчого судді про результати розгляду такого клопотання.

Представник звертає увагу, що при зверненні з клопотання про накладення арешту на майно стороною обвинувачення було порушено строк звернення з відповідним клопотанням. Грошові кошти були вилучені під час проведення обшуку за невідкладних обставин 01 листопада 2022 року, а до слідчого судді слідчий звернувся лише 04 листопада 2022 року.

Крім цього, представник зазначає, що слідчим суддею не враховані пояснення ОСОБА_7 про продаж автомобіля і відсутність права власності на нього. Додана до клопотання довідка щодо даного автомобіля не містить необхідних для документа реквізитів, належним чино не оформлена і не завірена, у зв`язку із чим не повинна була прийматись до уваги слідчим суддею.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, та власника майна, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, прокурора, яки заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 11 жовтня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за фактом отримання неправомірної вигоди службовими особами ОСОБА_10 та ОСОБА_7

01 листопада 2022 року в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000181 слідчий на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, враховуючи невідкладний випадок, провів обшук у приміщенні будівлі Національної музичної академії України ім. П.І. Чайковського (), яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 1-3/11, якою користуються в якості робочого місця проректор з адміністративно-господарської роботи Національної музичної академії України ім. П.І. Чайковського - ОСОБА_10 та директор оперної студії Національної музичної академії України ім. П.І. Чайковського - ОСОБА_7 , яка на праві власності належить Національній музичній академії України ім. ОСОБА_11 , форма власності - державна, а саме у приміщенні розташованому на першому поверсі (комора без номеру), приміщенні кабінету №24 та приміщенні кабінету «Дирекції оперної студії», з метою врятуванням майна та безпосереднього переслідування особи, яка підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.

В ході обшуку окрім іншого, виявлено та вилучено:

- грошові кошти, а саме купюри номіналом 100 Євро в кількості 20 купюр та грошові кошти, а саме купюри номіналом 50 Євро в кількості 60 купюр, на загальну суму 5 000 Євро, які на праві власності належать ОСОБА_7 .

Також,як встановлено органом досудовогорозслідвання, власником транспортного засобу марки «Ford», модель «Mondeo», в кузові білого кольору, 1993 року випуску, VIN (номер кузова): НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 є підозрюваний ОСОБА_7 .

02 листопада 2022 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України за якою підозрюється ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

04 листопада 2022 року слідчий Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_7 , а саме на: грошові кошти - купюри номіналом 100 Євро в кількості 20 купюр та грошові кошти - купюри номіналом 50 Євро в кількості 60 купюр, на загальну суму 5 000 (п`ять тисяч) Євро; транспортний засіб - автомобіль марки «Ford», модель «Mondeo», в кузові білого кольору, 1993 року випуску, VIN (номер кузова): НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року вказане клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на зазначене майно, що належить ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК України та бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження, 02 листопада 2022 року ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкцією ч. 3 ст. 368 КК України за якою підозрюється ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_7 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Крім того, як встановлено органами досудового розслідування вилучене майно належить ОСОБА_7 , а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172,173 КПК України, перевіривши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132,170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу, як накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на вказане майно, та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

А тому доводи автора апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту майна, не є переконливими.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не враховані пояснення ОСОБА_7 про продаж автомобіля і відсутність права власності на нього, то на даному етапі досудового розслідування накладений на майно арешт не перешкоджає користуванню ним іншими особами, а лише не допускає відчуження вказаного в ухвалі слідчого судді майна і всі питання, пов`язані з правами на майно іншої особи, мають вирішуватись судом при постановленні вироку.

Крім того власник майна може звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на його майно в порядку ст. 174 КПК України.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, яка відповідає вимогам ст.ст. 172,173 КПК України.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року, якою Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: грошові кошти - купюри номіналом 100 Євро в кількості 20 купюр та грошові кошти - купюри номіналом 50 Євро в кількості 60 купюр, на загальну суму 5 000 (п`ять тисяч) Євро; транспортний засіб - автомобіль марки «Ford», модель «Mondeo», в кузові білого кольору, 1993 року випуску, VIN (номер кузова): НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4626/2022

Єдиний унікальний номер справи 761/24003/22

Категорія: ст. 171 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_14

Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1