Справа № 366/296/23
Провадження № 1-кс/366/199/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04. 2023 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої відділення злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000172, внесеному до ЄРДР 04.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Республіки Молдова, освіта середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідча відділення злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з начальником Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді в рамках зазначеного кримінального провадження з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України строком 30 діб, в межах строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтоване тим, що 03.02.2023 року, приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , незважаючи на присутність сторонніх осіб, бажаючи протиставити себе суспільству та маючи при собі металевий предмет, ззовні схожий на автомат «АК 74», на ґрунті раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , вирішив грубо порушити громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю.

З цією метою, ОСОБА_5 , нехтуючи громадським порядком, елементарним правилам поведінки, моралі та добропорядності направив предмет, схожий на автомат в бік ОСОБА_9 , та здійснив сім пострілів в сторону останнього, після чого покинув місце події.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням вогнепальної зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

06.02.2023 року ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 04.04.2023 року.

30.03.2023 року постановою керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

Строк досудового розслідування закінчується 04.04.2023 року, однак в силу складності кримінального провадження, завершити його у зазначений строк не надається можливим. У кримінальному провадженні ще необхідно отримати висновок судово-балістичної експертизи, на основі якого повідомити ОСОБА_5 про нову підозру, та ознайомити ОСОБА_5 з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290-291 КПК України.

Мотивуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , слідча посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, зокрема:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, він під тяжбою покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та в подальшому від суду;

- ОСОБА_5 , без продовження застосування запобіжного заходу може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадження, оскільки він з ними підтримує товариські відносини.

За наведених обставин слідча вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам, а тому, просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання слідчої ОСОБА_6 та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні також підтримав клопотання з підстав викладених у ньому, при цьому пояснив що ризики, передбачені ст.177 КПК України на даний час ще існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти продовження йому запобіжного заходу.

Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За ч. 6 цієї статті, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За ч. 5 цієї статті, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Метою та підставою продовження строку запобіжного заходу є подальше запобігання спробам вчинити дії, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України

Відповідно до ч.1 ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах, передбачених цим Кодексом.

При судовому розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За своєю правовою природою запобіжний захід у вигляді домашнього арешту так як і тримання під вартою є обмеженням прав особи на свободу, а тому, розглядаючи клопотання про застосування/продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ стосовно запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування чи повторного вчинення злочинів.

У справі «Летельє проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попередні ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім цього, у свої справах ЄСПЛ неодноразово зазначав про те, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від пред`явленого обвинувачення, а тому, необхідно попередити тиск на свідків.

При розгляді цього клопотання слідчий суддя також враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 в справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

Також у рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Згідно Постанови N14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Як зазначено в п.143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»).

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р.- Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При розгляді клопотання слідчий суддя також оцінює підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання цілодобового домашнього арешту з урахуванням конкретних обставин справи.

Слідчим суддею встановлено, що ВРЗЗКС СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000172 від 04.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та за обставин, які наведені вище у цій ухвалі.

04.02.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

06.02.2023 року ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжних захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України, строком до 04.04.2023 року.

30.03.2023 року постановою керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

Щодо подальшого існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя враховує, що останньому інкримінується вчинення кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності за ч. 4 ст. 296 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого, у разі доведеності винуватості, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а сам факт вчинення якого, з урахуванням способу його вчинення (постріли зі зброї в умовах воєнного стану) може викликати значний суспільний резонанс.

Наведене свідчить про суспільну небезпечність підозрюваного ОСОБА_5 , який може становити загрозу для суспільства, та з метою уникнення від притягнення до відповідальності, без продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому від суду, а також незаконно впливати на свідків, тим більше що останній перебувають з ним у товариських відносинах.

Таким чином, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження в їх сукупності, з урахуванням думки присутніх у судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено подальше існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України ризики, а також те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти цим ризикам.

Слідчий суддя також враховує, що воєнний стан в Україні введено та ще не скасовано воєнний стан, з кожним днем ситуація в країні ускладнюється, а тому, для забезпечення належного досудового розслідування кримінального провадження є необхідним встановити повний контроль над ОСОБА_5 з боку органу досудового розслідування, що можливо досягти шляхом продовження строку наведеного запобіжного заходу.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що 06.02.2023 року у кримінальному провадженні призначено судово-балістичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського НДЕКЦ МВС України. На дослідження експертам надано предмет, ззовні схожий на вогнепальну зброю - автомат АК-74.

Висновок за результатами експертизи ще не готовий.

ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (хуліганство із застосуванням вогнепальної зброї).

За таких обставин, висновок призначеної судово-балістичної експертизи є необхідним та одним з важливих доказів у цьому кримінальному провадженні. Проведення такої експертизи є складним, її термін проведення становить понад 60 днів відповідно до п. 1.13 наказу МЮ України від 08.10.1998 року № 53/5, відповідно, слідчий суддя приймає до уваги мотиви слідчої стосовно того, що завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні неможливо у встановлений ст. 214 КПК України строк, а тому, строк кримінального провадження продовжено.

Отже, слідчим доведено наявність існування об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 191, 194, 197, 199, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА :

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, заборонивши йому залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого СВ Вишгородського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_6 та прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 ;

- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього слідчим суддею обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу слідчого судді передати для виконання до відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області (смт. Іванків).

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на слідчу відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 та начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 .

Ознайомити підозрюваного ОСОБА_5 під підпис з обов`язками, визначеними цією ухвалою.

Строк дії ухвали - до 04.05.2023 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1