Справа №694/2383/22
провадження № 1-кс/694/18/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), представника Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 19.07.2022 р. про закриття кримінального провадження № 0000159 від 15.03.2022 р.,-

встановив:

До Звенигородського районного суду Черкаської області 12.12.2022 року по підсистемі «Електронний суд» надійшла зазначена скарга представника скаржника адвоката ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 19.07.2022 р. про закриття кримінального провадження № 0000159 від 15.03.2022.

Скарга мотивована тим, що уповноваженою особою на здійснення дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000159 від 15.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України. Як стало відомо з листа секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, до якого звертався скаржник зі скаргою щодо порушення та недотримання конституційних прав та свобод громадянина України в результаті бездіяльності працівників Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, дізнавачем винесено постанову про закриття кримінального провадження. Разом з тим, всупереч вимогам ч.6 ст.284 КПК України оскаржувана постанова не була надіслана ОСОБА_5 ,вже після отриманої інформації 06.12.2022 засобами поштового зв`язкуна адресу представника скаржника супровідним листом від 02.12.2022 надійшла дана постанова. З зазначеноюпостановою не погоджується, вважаєїї незаконною та необґрунтованою, а висновки дізнавача якими він обґрунтовує оскаржувану постанову помилковими, недостатніми і безпідставними та такими, що порушує законні права та інтереси заявника (потерпілого).

За змістом вказаної скарги просить скасувати постанову старшого дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 19.07.2022 р. про закриття кримінального провадження № 0000159 від 15.03.2022 р., яке розслідувалось за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Підставами для скасування вказує на такі порушення: - оскаржувана постанова не містить жодного мотивування і обґрунтування, виходячи з конкретних перевірених під час досудового розслідування фактичних обставин справи;-необгрунтованість висновків, які містяться в постанові щодо обставин, які повинні бути встановлені дізнавачем та не викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 13.12.2022 року матеріали зазначеної скарги були передані судді ОСОБА_1 .

Судовий розгляд скарги призначено на 15.12.2022 року, який було відкладено на 27.12.2022, 12.01.2023 та за клопотанням адвоката ОСОБА_3 постановлено ухвалу про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

12.01.2023 в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

У судовому засіданні представник скаржника подану скаргу підтримав, просив задовольнити.

Представник Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4

заперечувала проти задоволення скарги та вважала її необґрунтованою.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, заслухавши доводи представника скаржника та дізнавача, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 24.02.2022 справа №694/310/22 зобов`язано посадових осіб Звенигородського районного відділу поліції ГУНП у Черкаській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, які викладені у заяві ОСОБА_5 від 15 лютого 2022 року про вчинення кримінального правопорушення, зареєстрованій 17.02.2022 року та доручити проведення досудового розслідування щодо цієї заяви.

15.03.2022 р. Звенигородським районним відділом поліції ГУНП у Черкаській області внесено відомості до ЄРДР № 0000159 за ст. 356 КК України - за фактом самоправства посадових осіб Ватутінського ВУЖКГ ВМР, який полягав у виготовленні бланку протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 та підробленні підписів учасників зборів.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом положень п. 18 ч. 1ст. 3 КПК України передбачено, що слідчим суддею, крім іншого, є суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, пунктом 3 ч.1 вказаної статті КПК України передбачено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до положень Глави 24 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Метою досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність

достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Під час проведення досудового розслідування дізнавач допитав у якості свідка свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що відповідно до договору дарування його донька ОСОБА_6 є власником нежитлового приміщення, площею 65,9 кв. м., що знаходиться на першому поверсі у багатоквартирному будинку, за адресою: АДРЕСА_2 ). В ході розгляду судової справи № 690/343/21 дізнався про те, що за адресою АДРЕСА_1 було визначено управителем Ватутінське виробниче управління житлово-комунального господарства Ватутінської міської ради (Далі - Ватутінське ВУЖКГ BMP). В обґрунтуванні вимог про стягнення з ОСОБА_7 заборгованості зазначено те, що Ватутінське ВУЖКГ BMP визначене управителем будинку № 6А по вул. Ювілейна м. Ватутіне на підставі протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 12.02.2021 за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , з яким в 02.03.2021 року укладено договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Також було допитано в якості свідків свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які пояснили, що кожен з них особисто підписався у протоколі зборів співвласників багатоквартирного будинку від 12.02.2021 відповідно до якого в подальшому Ватутінське ВУЖКГ BMP визначене управителем будинку № 6А по вул. Ювілейна м. Ватутіне та жодних нарікань до Ватутінського ВУЖКГ BMP не мають.

Також допитано як свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . За весь час який вона проживає у вказаному будинку, його управителем був саме Ватутінський ВУЖКГ BMP та вона постійно і по даний час повністю сплачує кошти за їхнє обслуговування будинку, однак, те, що Ватутінське ВУЖКГ BMP визначене управителем будинку № 6А по вул. Ювілейна м. Ватутіне відповідно до протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку від 12.02.2021, має невдоволення та не бажає, щоб Ватутінське ВУЖКГ BMP продовжувало ним бути, пояснюючи тим, що не розуміє їхній обсяг виконання робіт та визначення за це суми коштів.

Допитано як свідка головного інженера Ватутінського ВУЖКГ BMP ОСОБА_13 , який зазначив, що з 2018 по січень 2022 перебував на посаді начальника Ватутінського ВУЖКГ BMP. Та дійсно Ватутінським ВУЖКГ BMP, було підготовлено бланк протоколу зборів співвласників вказаного багатоквартирного будинку та в подальшому передано жителям будинку, для його заповнення, який було повернуто вже заповненим та підписаним про згоду більше 50 % жителів будинку, щодо визначення управителем будинку АДРЕСА_1 . В подальшому юридичним відділом Ватутінського ВУЖКГ BMP йому було передано на підпис відповідний договір від 02.03.2021, де на останній його сторінці вже був підпис уповноваженої особи ОСОБА_11 та в позиції від співвласників він також особисто підписався. Вказаний договір було виготовлено в двох примірниках, один з примірників знаходиться у Ватутінського ВУЖКГ BMP. За весь час обслуговування вказаного житлового будинку, ведеться облік про виконання обслуговуючих робіт та відповідно грошові витрати на це не привласнюються посадовими особами Ватутінського ВУЖКГ BMP.

Також було встановлено, що на розгляді у Ватутінському міському суді Черкаської області знаходиться цивільна справа № 690/343/21 за позовом Ватутінського ВУЖКГ Ватутінської міської ради до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за надання послуг з управління вказаним багатоквартирним будинком.

На виклик ОСОБА_6 до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області для дачі показань неодноразово не з`явилася, до поліції заяв з приводу управителя багатоквартирним будинком Ватутінського ВУЖКГ BMP не подавала.

Також, під час здійснення досудового розслідування не встановлено та не здобуто жодних доказів заподіяно значної шкоди ОСОБА_5 щодо укладення договору від 02.03.2021 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_4 . Заяв про заподіяння їй шкоди чи вчинення щодо неї правопорушення не подавала.

Крім того відповідно до вимог КПК України скаржник ОСОБА_5 не є потерпілим у кримінальному провадженні, а є заявником та був допитаний в якості свідка про обставини викладені в його заяві.

Вході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні не залучено потерпілих осіб в розумінні ст. 55 КПК України.

Враховуючи наведене дізнавач дійшла висновку, що відносини між ОСОБА_6 та Ватутінським ВУЖКГ Ватутінської міської ради, носять цивільно-правовий характер. Цивільного правові відносини регулюються нормами ЦПК України і спірні питання в них вирішуються у судовому порядку.Проведеним досудовим розслідуванням будь-яких об`єктивних та фактичних даних, які б свідчили про наявність в діяннях посадових осіб Ватутінського ВУЖКГ BMP та/чи інших осіб ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України не встановлено. Як наслідок кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

На виконання вимог частини 1 статті 92 КПК України, дізнавач зібрав усі можливі, процесуально зафіксовані, перевірені та оцінені докази, перераховані у статті 91 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином дізнавач прийняв рішення про закриття кримінального провадження лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки показань, дослідження документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Дійсно, за результатами проведеного досудового слідства у кримінальному провадженні не встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про наявність події злочину передбаченого ознаками ст. 356 КК України .

Обставини викладені у заяві ОСОБА_5 не знайшли свого об`єктивного підтвердження у ході проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження та спростовуються належно зібраними, допустимими і достовірними доказами, які у сукупності не суперечать один одному.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Частиною ст. 356 КК України встановлено кримінальну відповідальність за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника,.

При цьому, значна шкода у ст. 356 КК України полягає у заподіянні суспільно-небезпечних наслідків матеріального характеру. Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у заподіянні власнику майна значної шкоди, яка відповідно до Кримінального кодексу України повинна у сто і більше разів перевищувати неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Дізнавачем вчинялися всі можливі дії для встановлення чи було заподіяно шкоду особі на яку вказував заявник. Також дізнавачем вірно визначено коло обставин, які підлягали до повного і об`єктивного з`ясування під час досудового розслідування кримінального провадження , та проведено необхідні процесуальних та слідчих дій.

Посилання заявника на те, що постанова про закриття кримінального провадження винесена дізнавачем без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, без додержання вимог кримінального процесуального законодавства не приймаються до уваги, оскільки є голослівними та свідчать про незгоду з прийнятим по суті рішенням дізнавача у даному кримінальному провадженні. Викладені у скарзі обставини можуть бути викладені заявником у світлі власного сприйняття та юридичної оцінки, проте власне бачення заявника конкретного складу кримінального правопорушення не зобов`язує уповноважену особу здійснювати кримінальне переслідування осіб за відсутності складу кримінального правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення здійснюється, коли встановлено, що подія, з приводу якої внесенівідомості до ЄРДР сама по собі не є кримінальним правопорушенням, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу злочину.

Підсумовуючи викладене констатую, наступне :

- особа якій на думку заявника була заподіяна шкода з відповідною заявою не зверталася, на виклики дізнавача не з`являлась, жодних доказів заподіяння шкоди дізнавачем здобуто не було.Таким чином, під час досудового розслідування дізнавачем не встановлено жодних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність в діях будь-яких осіб ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України, яка кореспондується з ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, слідчого. Таким чином, слідчий правомірно визначив перелік слідчих дій, проведення яких забезпечило з`ясування відсутності складу злочину.

Дізнавач зібрав достатні об`єктивні данні та виніс остаточну законну і обґрунтовану постанову відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На виконання вимог ст. 110 КПК України,постанова слідчого про закриття кримінального провадження є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно ст. 215 КПК України, досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Глава 19 КПК України визначають форму та регламентує порядок проведення досудового слідства. Разом з цим необхідно зауважити, що не встановлюється переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити під час досудового розслідування для його закінчення. Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, самостійно визначає обсяг перевірочних дій, достатніх за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Таким чином слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Усні сумніви скаржника про поверховість та неповноту проведеного розслідування є непідтвердженим суб`єктивним припущенням, тому до уваги не приймаються. Висловленим судженням притаманна узагальнена характеристика, що суперечить ст. 6 Конвенції, зокрема принципу юридичноївизначеності, оскільки клопотання та зауваження не будуть мати конструктивного результату,- не буде здобуто нових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Через відсутність об`єктивної сторони, не існує жодного елементу складу кримінального правопорушення передбаченого чинним КК України.

Дослідивши надані сторонами матеріали обґрунтовано вважаю, що дізнавач під час проведення досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 223 КПК України вжив необхідні дії спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, дослідив та перевірив обставини, зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, їм надано належну оцінку, досудове розслідування проведено із застосуванням всіх можливих засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування, з перевіркою всіх фактичних обставин справи, що може мати суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Доцільності проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскількивони не здатні вплинути на наявні результати провадження. Не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні.

Відсутність ознак винної поведінки та заподіяння шкоди виключає у майбутньому пред`явлення підозри чи направлення обвинувального акту до суду, тому дізнавач прийняв правильне процесуальне рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження, як єдиний законний спосіб завершення цього досудового розслідування.

Схожий висновок містить постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18).

Наведене дає підстави обґрунтовано стверджувати, що дізнавач при розслідуванні обставин цього кримінального провадження у цілому виконав вимоги щодо забезпечення всебічності та повноти дослідження. Оскаржувана постанова відповідаєвимогам чинного кримінального процесуальногозаконодавства, а висновок про закриття кримінального провадження є обґрунтованим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, слідчим суддею не встановлено, а у скарзі не наведено достатніх даних, які безумовно свідчать про неповноту проведеної перевірки та могли бути підставами для скасування прийнятого остаточного процесуального рішення.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про відмову у задоволенні скарги (п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Керуючись ст.ст. 7,9,303-307, 309,372,376КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого дізнавача СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 від 19.07.2022 р. про закриття кримінального провадження № 0000159 від 15.03.2022 р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 12.01.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1