В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2023 р. м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 2200261 від 28.11.2022 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Горіхівка Лутугинського району Луганської області, українець, громадянин України, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який не є депутатом, адвокатом або нотаріусом, ІПН: НОМЕР_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту. Крім того, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, брав участь в діяльності терористичної організації «ЛНР». Також, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вступив до непередбаченого законом збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР» та брав участь у його діяльності. Встановлено, що ОСОБА_4 , будучи громадянином України, всупереч конституційному обов`язку захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, не 9 сприймаючи державну владу України, підтримуючи ідеї та погляди терористичної організації «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»), з метою її підтримки та реалізації свого злочинного умислу на завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній безпеці України, діючи умисно, усвідомлюючи свої дії, у 2017 році, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, отримав паспорт громадянина терористичної організації ЛНР, у 2018 - паспорт громадянина рф.

Будучи працевлаштованим з 2017 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, на посаду коваля ТОВ Лугамаш, ОСОБА_4 виконував свої професійні обов`язки до 23.02.2022. 23.02.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 під час телефонної розмови, від співробітника кадрів вказаного підприємства отримав пропозицію прибути до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ЛНР». Того ж дня, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про оголошену мобілізацію чоловіків призовного віку від 18 до 55 років до складу терористичної організації «ЛНР», діючи умисно, усвідомлюючи свої незаконні дії, без будь-якого фізичного примусу та морального тиску, зібрав особисті речі та добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ЛНР», а саме до Луганського державного педагогічного університету терористичної організації «ЛНР» у м. Луганську, де надав невстановленим працівникам вказаної установи свій паспорт громадянина терористичної організації ЛНР, що підтверджує особу, чим надав згоду на проходження так званої «військової служби» у підрозділах незаконного збройного формування, створеного, підпорядкованого, керованого та фінансованого російською федерацією. Після перевірки добровільно наданих ОСОБА_4 документів, останнього за рішенням невстановлених досудовим розслідуванням осіб з числа військовослужбовців терористичної організації ЛНР, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин зараховано до списків особового складу 2 відділення 2 взводу 2 роти 2 батальйону 202 стрілецького полку незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації ЛНР, на посаду кулеметника. Того ж дня, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення протиправних дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, разом з іншими невстановленими особами з числа мобілізованих військовослужбовців 2 взводу 2 роти 2 батальйону 202 стрілецького полку незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації ЛНР добровільно прибув до 4-х поверхової будівлі у м. Луганську за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, де йому було видано військову форму, а також інше військове майно. Наприкінці лютого 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , за його згодою, був доставлений до будівлі Луганського державного аграрного університету «ЛНР» у м.Луганську, де через тижень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, отримав стрілецьку зброю, а 10 саме ручний кулемет Калашникова (останні цифри 652) 4 магазини та 180 патронів до нього. На початку березня 2022 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 та інших невстановлених досудовим; розслідуванням осіб з числа військовослужбовців 2 відділення 2 взводу 2 роти 2 батальйону НОМЕР_2 стрілецького полку незаконного збройного формування «Народна міліція» терористичної організації «ЛНР» доставлено до залізничної станції Червона Могила Луганської області, з якої на потягах перевезено до м. Валуйки Бєлгородської області рф та в подальшому до в/ч мотострілецької дивізії рф АДРЕСА_3 , де він перебував до кінця березня 2022 року. На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , сумлінно виконував накази та розпорядження військового керівництва, в тому числі командира роти ОСОБА_6 , заступника командира роти з позивним « ІНФОРМАЦІЯ_2 », командира взводу з позивним «скіф», а також старшини ОСОБА_7 з позивним «дід», спрямовані на забезпечення виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формуваннях окупаційної адміністрації російської федерації. За час перебування у військовій частині у АДРЕСА_3 рф, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, виконуючи вказівки та вимоги інструкторів з числа військових незаконного збройного формування «Народна міліція» терористичної організації «ЛНР», пройшов повноцінну військову підготовку, яка супроводжувалась тактичним веденням бою, здійсненням штурму, наступу та відступу, з метою забезпечення бойових дій рф проти України. Під час проходження вищевказаного військового навчання, ОСОБА_4 набув навичок стрільби з стрілецької зброї - ручного кулемету Калашникова. Крім того, протягом перебування у вказаному населеному пункті, ОСОБА_4 , здійснював завантаження та розвантажування продуктів харчування для особового складу, а також зброї та боєприпасів. ЗО березня 2022 року, ОСОБА_4 , продовжуючи діяти на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, свідомо виконуючи вимоги військового керівництва незаконного збройного формування «Народної міліції» терористичної організації «ЛНР», в тому числі командира роти ОСОБА_6 та старшини ОСОБА_7 , прибув до с. Старовірове Харківської області. Перебуваючи на території складу боєприпасів рф, що знаходився поблизу піщаного кар`єру в с. Старовірове Харківської області, ОСОБА_4 , спільно з іншими мобілізованими, з числа військових незаконного збройного формування «Народна міліція» терористичної організації «ЛНР», маючи на озброєнні стрілецьку зброю - ручний кулемет Калашникова та належний боєкомплект, здійснював, на виконання вказівок військового керівництва, охорону вищевказаного складу боєприпасів, в тому числі ракетно-артилерійського озброєння, розвантажування та завантаження на ньому боєкомплектів, різного роду ракет, ракетних артснарядів різного калібру, боєкомплектів до систем залпового вогню. 11 Крім того, перебуваючи на вказаній території до 28.04.2022, ОСОБА_4 , а також інші мобілізовані особи з числа військових незаконного збройного формування «Народна міліція» терористичної організації «ЛНР» виконували обов`язки караульної служби по охороні складів зі зброєю та боєприпасами. 28.04.2022, ОСОБА_4 , виконуючи бойові завдання у складі незаконного збройного формування «Народна міліція» терористичної організації «ЛНР», на виконання вказівок військового керівництва, на автомобільній техніці вказаного формування, спільно з іншими 70 мобілізованими військовослужбовцями, прибув до с. Іванівка Харківської області, та на наступний день - до с. Яковенкове Балакліївського району Харківської області, де з 29.04.2022 до 06.09.2022, усвідомлюючи характер своїх дій, виконував обов`язки по облаштуванню та укріпленню вогневих позицій зс рф для ведення бою, облаштуванню окопів, будівництві фортифікаційних споруд та бліндажів, а також караульної служби по охороні складів з боєприпасами. 06.09.2022 ОСОБА_4 , спільно з іншими мобілізованими особами з числа військових незаконного збройного формування «Народна міліція» терористичної організації «ЛНР» під час контрнаступу ЗСУ, використовуючи стрілецьку зброю, в тому числі виданий йому ручний кулемет Калашникова, намагався дати відсіч ЗСУ. У період з 23.02.2022 по 12.09.2022 ОСОБА_4 забезпечував виконання обов`язків військової служби у незаконних збройних формуваннях окупаційної адміністрації російської федерації, в тому числі: служити псевдодержаві, дотримуватися конституції і законів ЛНР; з честю нести високе звання військовослужбовця, дорожити честю і бойовою славою ЛНР; строго і точно виконувати вимоги загальновійськових статутів; в період проходження військової служби добросовісно виконувати всі загальні, посадові і спеціальні завдання військовослужбовців установлених законодавством та іншими нормативно-правовими актами ЛНР; дотримуватися військової дисципліни, виконувати накази, розпорядження і вимоги командира (начальника); дотримуватися установленого порядку користування військовою технікою (апаратурою), берегти в таємниці відомості, отримані в ході проходження військової служби.

Відтак, громадянин України ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, у складі 2 відділення 2 взводу 2 роти 2 стрілецького батальйону НОМЕР_2 стрілецького полку незаконного збройного формування «Народна міліція» терористичної організації «ЛНР», у період з 23.02.2022 до 12.09.2022, з метою виконання загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, із закріпленою стрілецькою зброю - ручним кулеметом Калашникова та боєкомплектом, керуючись статутами збройних сил російської федерації та терористичної організації «ЛНР», виконував обов`язки кулеметника в різних видах бою та формах його забезпечення, а також забезпечував безпеку місць 12 перебування збройних сил російської федерації та терористичної організації «ЛНР» в населених пунктах Луганської та Харківської областей, які ними захоплені та окуповані під час збройного конфлікту. Злочинна діяльність ОСОБА_4 припинена 12.09.2022 військовослужбовцями Збройних Сил України під час бойових дій у м. Куп`янськ Харківської області.

Обвинувачений громадянин України ОСОБА_4 , будучи громадянином України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільнонебезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період збройного конфлікту, перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Луганськ Луганської області та беручи з 23.02.2022 участь в діяльності незаконного збройного формування «Народна міліція» терористичної організації «ЛНР», на підставі наказів військового командування збройних сил російської федерації у межах загального плану захоплення території України у складі збройних сил російської федерації, керуючись ідеологічним мотивом, маючи на меті завдати шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, виконував завдання, пов`язані із веденням бойових дій проти Збройних Сил України, а також застосовував стрілецьку зброю - ручний кулмет Калашникова та виконував обов`язки із забезпечення різних видів та форм бою. У такий спосіб ОСОБА_4 , ігноруючи свій громадянський обов`язок, передбачений Конституцією України, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діючи добровільно з усвідомленням негативних наслідків своїх дій та на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, 23.02.2022, перебуваючи у м. Луганську, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, чим вчинив державну зраду

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив державну зраду, а саме: діяння, умисно скоєне громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001 зі змінами, внесеними згідно із Законами № 1183-VІІ від 08.04.2014, № 1689-VІІ від 07.10.2014).

Також обвинувачений ОСОБА_4 вчинив участь у терористичній організації, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001, згідно із Законом № 170-V від 21.09.2006, із змінами, внесеними згідно із Законами № 2258-VI від 18.05.2010, № 1689-VII від 07.10.2014).

Також обвинувачений ОСОБА_4 вчинив участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001, із змінами, внесеними згідно із Законом № 1689-VII від 07.10.2014).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив всі вищезазначені обставини, у вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Надав покази, які в повній мірі відповідають фабулі обвинувачення та вищенаведеним встановленим судом обставинам. Вказав, що у обвинувальному акті вірно відображено те, що він діючи добровільно, з усвідомленням негативних наслідків, перейшов 23.02.2022 р. на бік ворога у період збройного конфлікту. Вказав, що він добровільно прибув до пункту збору мобілізованих терористичної організації «ЛНР», вступив до її лав, отримав зброю та до 12.09.2022 брав участь у діяльності вказаної терористичної організації.

Пояснив, що події відбувались у період часу, у спосіб, за обставин, які зазначені в обвинувальному акті. Мотиви і мета вчинення ним злочинів, а також спосіб вчинення злочинів в обвинувальному акті відображені вірно.

У вчиненому розкаюється, засуджує свою поведінку, покази суду надає добровільно. Просить суворо не карати та надати йому можливість стати на шлях виправлення.

Зважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечили учасники судового провадження і такі ніким не оспорюються.

При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони є послідовними, об`єктивно і повно відображають обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, надані обвинуваченим безпосередньо у судовому засіданні, в присутності захисника, підстав для самообмови або обставин які ставлять під сумнів добровільність позиції обвинуваченого, судом не встановлено.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 :

-вчинив державну зраду, а саме умисно вчинене громадянином України діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 05.04.2001 зі змінами, внесеними згідно із Законами № 1183-VІІ від 08.04.2014, № 1689-VІІ від 07.10.2014);

-вчинив дії, які виразилися в участі у терористичній організації, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України;

-вчинив дії, які виразилися в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України.

В ході судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, особу обвинуваченого, його спосіб життя, ймовірність вчинення ним нових злочинів, зважено на усі обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує положення ст. 65 КК України, відповідно до яких, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує, що згідно зі статтями 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Отже, суд виходить з того, що положення Кримінального кодексу України наділяють його правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Таким чином, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги характер та тяжкість вчинених ним злочинів, форму вини, спосіб вчинення злочинів, стадію злочинів, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, відношення обвинуваченого до скоєного.

Також, суд враховує фактичні обставини справи і тяжкість заподіяних злочином наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, згідно характеристики державної установи «Табір для тримання військовополонених «Захід 1», характеризується посередньо.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами суд визнає сприяння розкриттю злочину, розкаяння у вчиненому. Так, зокрема в ході судового розгляду обвинувачений надав в судовому засіданні визнавальні покази та засудив свою протиправну поведінку у присутності учасників процесу.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

При цьому, суд враховує положення ч.ч.1,2 ст.50 КК України, згідно яких, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Визначаючи вид та розмір покарання, суд також, виходить з того, що каральна функція, тобто акт покарання від імені держави, як засіб запобігання нових правопорушень, що є уособленням негативної реакції держави на скоєне правопорушення, не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільше сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства.

Отже, покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки особи. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його дії.

Враховуючи всі обставини даної справи, відповідно до правил ст. 70 КК України, на думку суду, при визначенні остаточного покарання, слід застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Дискреційні повноваження суду - це можливість діяти за власним розсудом, у межах закону, можливість застосовувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому, суд застосовує судову дискрецію (судовий розсуд), тобто поняття яке у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольовою владною діяльністю суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

За висновком суду, таке покарання для засудженого відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності. Таке покарання також перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Строк відбуття покарання слід рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 111, ч.1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України та обрати йому покарання:

- за ч. 1 ст. 111 КК України 13 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна;

- за ч.1 ст. 258-3 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна;

- за ч. 2 ст.260 КК України 3 роки позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна;

Згідно ч.1 ст.70 КК України, остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обратиОСОБА_4 покарання - 13 років позбавлення волі з конфіскацією усього особистого майна.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя ОСОБА_1