Справа № 296/2888/19
У Х В А Л А
Іменем України

15 листопада 2022 року.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0001706 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Житомира, гр-на України, прож. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. смт. Іноземцево Ставропольського краю РФ, гр-ки України, прож. АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до постанови прокурора про зміну обвинувачення від 14.01.2022 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у наступному.

03 квітня 2017 близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_9 разом із своїм батьком ОСОБА_10 та малолітньою донькою знаходилися на дитячому майданчику, що на майдані АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 побачив, що повз дитячий майданчик проходить невідомий чоловік літнього віку, на якого гавкали дворові собаки та який мав намір себе захистити. В цей час, на літнього чоловіка почав кричати ОСОБА_6 , під час чого виражався словами нецензурної лайки, та погрожував фізичною розправою, який був разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_6 та зробив зауваження про те, що непристойно в такому тоні спілкуватися з літньою людиною, через що у них виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 в зазначений день, час та місці підійшов до ОСОБА_9 та головою наніс один удар в область правої брови справа, від чого останній присів, та не припиняючи свої дії, знову підійшов до нього і кулаками обох рук наніс два удари в область голови.

В цей же час, у ОСОБА_8 , яка перебувала неподалік та побачивши, що між її чоловіком ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відбувається бійка, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 в зазначений день, час та місці підбігла ззаду до ОСОБА_9 та застрибнула на спину вхопившись за нього ногами, та нігтями обох рук почала дерти шкіру на шиї ОСОБА_9 , після чого почала наносити удари кулаками обох рук в область голови останнього.

Продовжуючи свій умисел, направлений на заподіяння ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підбігла до останнього з переду та почала наносити удари обома ногами по різним частинам тулуба. Після чого кулаком правої руки нанесла ще один удар в область обличчя ОСОБА_9 , від чого в останнього з носу пішла кров.

В результаті вказаних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забійної рани, синців на обличчі, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В результаті вказаних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

На підставі викладеного ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обвинувачуються :

Своїми діями, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Своїми діями, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

На даний час в судовому засіданні захисником обвинувачених до суду було подано клопотання про закриття даного кримінального провадження в обвинуваченні за ст. 125 ч.2 КК України та звільнення обох обвинувачених від кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачені повністю підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор не заперечує проти закриття даного кримінального провадження відносно обвинувачених за вказаною підставою та повідомив, що у матеріалах досудового розслідування відсутні відомості щодо ухилення обвинувачених від правосуддя.

Представник потерпілого залишив долю зазначеного клопотання на розсуд суду.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши обвинувачених, захисника, прокурора та представника потерпілого приходить до наступного.

Ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 2 частини 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

При цьому суд зазначає, що ст. 49 КК України, визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Зокрема, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у законі строки, які диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину: протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

При цьому суд враховує, що застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-процесуальних відносин, тобто застосування норм матеріального кримінального права можливо лише одночасно із застосуванням норм кримінально процесуального закону.

Обвинувачений, щодо якого передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, має як право на таке звільнення у відповідності до ст. 49 КК України та ч. 1 ст. 285 КПК України, так і право на проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку у відповідності до ч. 3 ст. 285 КПК України, і відповідно й обрання тої чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

При цьому частиною 4 статті 286 КПК визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Зазначені вище нормативні положення спрямовані на реалізацію вимоги, закріпленої в ч. 6 ст. 22 КПК України, засади змагальності сторін, згідно з якою суд, залишаючись об`єктивним і неупередженим, повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а також закріпленої в ч. 1 ст. 26 КІІК України засади диспозитивності, за якою сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули три роки - разі вчинення нетяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження злочин, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме за ст. 125 ч.2 КК України, був вчинений 03 квітня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження злочин, який інкримінується обвинуваченій ОСОБА_8 , а саме за ст. 125 ч.2 КК України, був вчинений 03 квітня 2017 року.

Таким чином, на час розгляду судом клопотання сторони захисту про закриття даного кримінального провадження відповідно до ст. 49 КК України минуло більше 3 років з дня вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, при цьому матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

Також суд бере до уваги постанову колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 18 вересня 2018 року за № 346/883/15-к , де зазначено наступне: «У ст.49 КК визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не переривався в зв`язку із ухиленням обвинуваченого від правосуддя).

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що клопотання захисту є таким, що підлягає задоволенню, а кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 за ст. 125 ч.2 КК України такою, що підлягає закриттю в зв`язку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, після вчинення даного кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності не притягувався, від слідства та суду не ухилявся, з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло більше, ніж 3 роки.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що клопотання захисту є таким, що підлягає задоволенню, а кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. 125 ч.2 КК України такою, що підлягає закриттю в зв`язку з тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, після вчинення даного кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності не притягувалася, від слідства та суду не ухилялась, з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло більше, ніж 3 роки.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284 ч.2 п. 1, 285 ч.1 КПК України,-

ухвалив:

Звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 125 ч.2 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Житомира, гр-на України, прож. АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ст. 125 ч.2 КК України закрити.

Звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 125 ч.2 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. смт. Іноземцево Ставропольського краю РФ, гр-ки України, прож. АДРЕСА_1 , раніше не судимої, в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за ст. 125 ч.2 КК України закрити.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на загальну суму 54264 грн. 94 коп. залишити без розгляду, роз`яснивши учасникам процесу можливість звернення до суду щодо даного позову в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з наступного дня після її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1