У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.02.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, без повної середньої освіти, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 квітня 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 53 680 гривень.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_8

законний представник підозрюваного: ОСОБА_9

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 квітня 2023 року включно, з визначенням застави у розмірі 53 680 гривень.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, стороною обвинувачення не була доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Зазначає, що зважаючи на дані про особу підозрюваного, який є неповнолітнім та на незадовільний стан його психічного здоров`я, до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Також, захисник стверджує, що всі процесуальні дії стосовно неповнолітнього підозрюваного та є недопустимими з огляду на те, що клопотання про обрання міри запобіжного заходу та повідомлення про підозру підписано прокурором, який не є ювенальним прокурором.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

В провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження № 0000327 від 10.02.2023 року за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

За версією органу досудового розслідування, неповнолітній ОСОБА_6 10.02.2023 року, близько 15.00 год., перебуваючи біля продуктового магазину «Фірмова торгівля «Зоря Дніпра», який розташований за: адресою: м. Херсон, проспект 200 річчя Херсона. поряд. із будинком №4, переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що його дії є непомітними для оточуючих, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав велосипед марки «ТІТАN», який стояв біля сходів магазину «Фірмова торгівля «Зоря Дніпра», що належить потерпілому ОСОБА_10 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6000 грн.

11.02.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину, вагомість наявних доказів, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000327 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Зауважено, що 11.02.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду щодо обґрунтованісті підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.

Така обґрунтованість підтверджується наступними матеріалами: протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 10.02.2023 р., протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 10.02.2023 р., протоколу огляду місця події від 10.02.2023 р., під час якого вилучено викрадений велосипед «TITAN», протоколу огляду від 10.02.2023 р., протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 10.02.2023 р. та іншими матеріалами провадження.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує значна ймовірність щодо того, що розуміючи наслідки вчиненого, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 , який, вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відносно нього направлено вже декілька клопотань про застосування примусових заходів виховного характеру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.1 ст.190 КК України, відрахований зі школи за неналежну поведінку, постійного джерела доходу не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час дії у іншому кримінальному провадженні відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи апелянта відносно того, що можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, враховуючи незадовільний стан його психічного здоров`я та з огляду на ті обставини, що підозрюваний не працює в силу свого віку, не навчається, оскільки в м. Херсоні до теперішнього часу загальноосвітні школи не працюють, не є слушними, оскільки суттєво не зменшують встановлені в судовому засіданні ризики.

Твердження захисника про недопустимість доказів є передчасними і підлягають перевірці судом першої інстанції під час розгляду справи по суті.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.02.2023 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: