УХВАЛА

Іменем України

17.02.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Маріуполя Донецької обл., прозарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду заяви, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим, суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Захисник ОСОБА_4 підтримав заяву про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому та просив її задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні заяви засудженого.

Дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно протоколу затримання особи, ОСОБА_3 був затриманий 01.05.1995.

Вироком Військового суду Центрального регіону України від 16.04.1997 ОСОБА_3 засуджений за ст. ст. 241 п. «а», 222 ч.3, 94, 17-93 п. «з», 93 «з» КК України (в редакції 1960 року) до смертної кари. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахується з часу його затримання 01.05.1995.

Ухвалою Військової колегії Верховного Суду України від 22.07.1997 вирок суду від 16.04.1997 залишено без змін. Вирок набув чинності 22.07.1997.

Ухвалою Військового суду Центрального регіону України від 19.05.2000 відповідно до вимог Закону України від 22.02.2000 в частині призначеного покарання, замінено покарання у виді смертної кари на довічне позбавлення волі. Зазначена ухвала набула чинності в день її постановлення.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.06.2010 відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 31.05.2011 відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про застосування строку давності виконання обвинувального вироку.

Крім того, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 22.01.2018 засудженому ОСОБА_3 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01.05.1995 по 22.07.1997 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Військового суду Центрального регіону України від 16.04.1997 за ст. ст. 241 п. «а», 222 ч.3, 94, 17-93 п. «з», 93 «з» КК України.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 12.01.2021 засудженого ОСОБА_3 , який знаходився в Державній установі Житомирській установі виконання покарань №8, етаповано до Маріупольського слідчого ізолятору.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 08.06.2021 заяву засудженого ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку військового суду Центрального регіону України від 16.04.1997 залишено без задоволення.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.07.2021 клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування ч. 5 ст. 72 КК України повернуто заявнику, роз`яснивши йому право звернення із клопотанням до відповідного суду за місцем відбування покарання.

Крім того, ухвалою Донецького апеляційного суду від 11.11.2021 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 08.06.2021 залишено без задоволення, ухвалу Першотравневого районного суду Донецької області від 08.06.2021 залишено без змін.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 15.11.2021 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на ухвалу Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.07.2021 залишено без задоволення.

Частиною 2 статті 21 КПК України встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили у порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», рішення № 32053/13 від 29.10.2015, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Разом з тим, згідно постанови 3-ї судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 26.02.2020 р. зазначено, що положення п."г" ч.5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ (№ 838-VIII) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення чи виправленню в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, оскільки після набрання вироком законної сили, ув`язнення вже не є попереднім. Матеріали справи та особової справи ОСОБА_3 не містять відомостей для задоволення клопотання засудженого, тому слід відмовити в його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1