У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3275/23

№ 1-кс/183/1143/23

21 березня 2023 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 15 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000076 від 15 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 14.03.2023 року до чергової частини Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт співробітника ГУНП в Харківській області про те, що 14.03.2023 року під час несення служби по ОГП в м. Куп`янськ, був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_4 , який надав для перевірки посвідчення водія з ознаками підробки.

Відомості про вищевказане правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 15.03.2023 року. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.4 ст.358 КК України.

14.03.2023 року в ході ОМП на ділянці місцевості за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Садова, поблизу б.№2, був зупинений автомобіль марки ВАЗ 21063 бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, під керуванням ОСОБА_4 , при перевірці документів якого, останній пред`явив посвідчення водія, серії НОМЕР_2 від 16.08.2019 року на ім`я ОСОБА_4 з ознаками підробки.

Згідно інформації ІПНП ГСЦ АТМ, посвідчення водія серії НОМЕР_2 видавалося на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уповноваженим органом ТСЦ 1241.

Постановою дізнавача у кримінальному провадженні заступником начальника СД Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 15.03.2023 року вказане посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 16.08.2019 року на ім`я ОСОБА_4 визнано речовим доказом у кримінальному за №0000076 від 15.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Враховуючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 16.08.2019 року на ім`я ОСОБА_4 має значення для доказування у кримінальному провадженні, та може бути використане як доказ факту вчинення проступку, не застування арешту на вказане майно може призвести до його знищення, відчуження, приховування, інших незаконних дій, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

За таких обставин слідчий суддя вважає, за можливе розглядати клопотання без участі прокурора.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, враховуючи положення ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що прокурором у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 170, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 15 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 16.08.2019 року на ім`я ОСОБА_4 , яке було вилучено 14.03.2023 року в ході проведення ОМП на ділянці місцевості за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Садова, поблизу б.№2, та після проведення відповідної судової експертизи, зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000076 від 15.03.2023 року.

Контроль за дотриманням прав власника арештованого майна, до скасування арешту, покласти на прокурорів, що здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000076 від 15 березня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню і діє до закінчення досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1