ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/79/23 Справа № 173/2779/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2004 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року було відмовлено у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2004 року.

Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що доводи заяви ОСОБА_7 зводяться до того, що рішенням № 6-р(ІІ)/2021 від 16 вересня 2021 року Конституційний Суд України визнав неконституційною норму про призначення покарання у виді довічного позбавлення волі.

Суд першої інстанції зазначив, що вказаним рішенням було визнано неконституційними положення ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 КК України, відповідно до яких умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, не могли бути застосовані до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Суд першої інстанції також зазначив, що довічне позбавлення волі, як один із видів покарання, передбачено ст. 64 КК України.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-р(ІІ)/2021 вищезазначена норма неконституційною не визнавалась, тому суд першої інстанції зробив висновок про відсутність підстав для перегляду заяви ОСОБА_7 за виключними обставинами та про необхідність відмови у відкритті провадження за вказаною заявою.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року.

Просив постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції, або задовольнити його заяву про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2004 року.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що в своїй заяві він зазначив як виключну обставину визнання рішенням Конституційного Суду України № 6-р(ІІ)/2021 неконституційним покарання у виді довічного позбавлення волі без перспективи звільнення.

Апелянт зазначив, що його заява повинна була розглядатись в судовому засіданні колегією з трьох суддів, за участю прокурора, заявника та його захисника, тому апелянт вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень тим, що одноособово дав оцінку обставинам, наведеним у заяві.

Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки була постановлена суддею одноособово, а не колегіально відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК України.

Засуджений ОСОБА_7 подав доповнення до своєї апеляційної скарги, в якому зазначив, що рішенням Європейського суду з прав людини від 01 квітня 2021 року за заявою ОСОБА_9 та інших 23-х довічно засуджених (серед яких під номером 78615/17 і його прізвище) було визнано довічне ув"язнення в Україні без перспективи звільнення та розцінюввати як катування, а також є неконституційним, що грубо порушує права людини.

Також зазначив, що 16 вересня 2021 року Конституційний суд України визнав довічне ув"язнення без перспективи до звільнення, неконституційним та не відповідючим ст. 28 в п.п.3,4,5 та 4 Конституції України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалами провадження, ОСОБА_7 був засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2004 року до довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного Суду України від 07 грудня 2004 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2004 року стосовно ОСОБА_7 залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 3 ст. 459 КПК України, виключними обставинами визнаються:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Як вбачається із заяви ОСОБА_7 , виключною обставиною він вважає постановлення Конституційним Судом України рішення від 16 вересня 2021 року, яким, на думку заявника, визнано неконституційним покарання у виді довічного позбавлення волі.

Такі висновки засудженого колегія суддів вважає передчасними, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(ІІ)/2021 визнано неконституційними положення частини першої статті 81 КК України, частини першої статті 82 КК України, в частині унеможливлення їх застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у виді довічного позбавлення волі. Цим же Рішенням зобов`язано Верховну Раду України невідкладно привести нормативне регулювання, установлене статтями 81, 82 КК України, у відповідність до Конституції України та цього Рішення.

Таким чином, предметом розгляду у зазначеному рішенні Конституційного Суду України була не відповідність Конституції України такого виду покарання, як довічне позбавлення волі, а лише питання невідповідності Конституції України окремого аспекту, що може виникати при виконанні такого покарання - неможливості застосування до осіб, яким воно призначене, положень ч. 1 ст. 81, та ч. 1 ст. 82 КК України та заміни невідбутої ними частини покарання більш м`яким покаранням або умовно - дострокового звільнення їх від відбування покарання.

Крім того згідно з п. 1) ч. 3 ст. 459 КПК України, виключною обставиною визнається встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність не будь-якого закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, а лише того, що був застосований судом при вирішенні справи. Колегія суддів акцентує увагу на тому, що положення ст. ст. 81, 82 КК України, що є предметом рішення Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(ІІ)/2021, на яке посилається заявник, при ухваленні вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2004 року щодо ОСОБА_7 , про перегляд якого за виключними обставинами порушується питання, застосовані не були.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що доводи засудженого ОСОБА_7 є безпідставними і таким, що грунтуються на його особистому тлумаченні положень законодавства і висновків, викладених у вищезазначеному рішенні Конституційного Суду України, яке не відповідає їх дійсному змісту, у зв`язку із чим підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2004 року- залишити без задоволення.

Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2021 року про відмову у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_7 про перегляд за виключними обставинами вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4