Житомирський апеляційний суд
Справа №296/9552/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29.12.2022,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , поданого в межах кримінального провадження №0000344 від 19.05.2021 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Відмовлено в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 про зміну підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч,4 ст.187 КК України строком на 60 діб до 26 лютого 2023 року із правом внесення застави в розмірі 248 100 грн.

Строк дії ухвали встановлено до 26 лютого 2023 року.

Прокурор ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постановити нову, якою клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів в межах визначеного строку досудового розслідування, без визначення розміру застави. При цьому, зазначає, що погоджується з рішенням слідчого судді в частині продовження застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, вважає недоцільним та таким, що не в повній мірі відповідає обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, рішення про визначення судом розміру застави. Звертає увагу, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна. Таким чином, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 є особливо тяжкими та містить безальтернативну санкцію - позбавлення волі на тривалий період часу, як і конфіскацію майна. Рахує, що усвідомлюючи вказані обставини та не бажаючи настання негативних наслідків кримінально-правового та майнового характеру, підозрюваний може вчиняти спроби переховуватися від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Наголошує, що ОСОБА_8 хоча раніше і не притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, однак, підозрюється у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб, що певним чином мінімізує можливість застосування заохочувальних приписів КК України у разі постановлення обвинувального вироку (призначення покарання більш м`якого, ніж визначене санкцією статті, звільнення від відбування покарання тощо) та підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Вважає, що враховуючи наявність принципу безпосередності дослідження показань учасників кримінального процесу, підозрюваний може об`єктивно вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх. Крім того, повне коло співучасників органом досудового розслідування достовірно не встановлено, а ознайомившись з матеріалами досудового розслідування в обсязі, доданому до клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_8 може вчиняти спроби спілкуватися із співучасниками, у тому числі дистанційно, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо. Крім того, підозрюваний може орієнтувати інших співучасників про необхідність переховуватися з метою уникнення кримінальної відповідальності та ускладнити процес доказування вчинення кримінального правопорушення з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб. Також, установлено, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення з корисливою метою, що може свідчити про те, що дана діяльність є джерелом доходу підозрюваного, оскільки на даний час останній не працевлаштований. За таких обставин, у разі незастосування запобіжного заходу підозрюваний матиме можливість вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Посилаючись на встановлені обставини кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вважає, що у даному випадку є висока ймовірність настання процесуальних ризиків, а тому застосування іншого, окрім тримання під вартою, запобіжного заходу не зможе запобігти настанню відповідних ризиків. Крім того, звертає увагу на положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, згідно із ст.178 КПК України та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній особі у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при вирішенні клопотання про продовження щодо ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в основному дотримався вказаних вимог кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження №296/9552/22, в провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000344 від 19.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.14, ч.5 ст.186, ч.1 ст.263 КК України.

Згідно змісту клопотання слідчого досудовим розслідуванням встановлено, у невстановлений слідством час, день та місці, однак не пізніше січня 2021 року, у ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном у особливо великому розмірі, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я особи, за попередньою змовою групою осіб.

З метою реалізації вказаного умислу ОСОБА_8 запропонував невстановленим досудовим розслідування особам спільно вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, на що отримав згоду, таким чином вступивши із вказаними особами у попередню змову групою осіб.

В рамках підготовки до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 за попередньою домовленістю з невстановленими досудовим розслідуванням особами розробили план, який передбачав узгодження маршруту пересування до та після вчинення кримінального правопорушення, використання засобів маскування та комунікації, знарядь вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, на виконання розробленого плану останні придбали транспортний засіб марки «Volkswagen Touareg» (номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 ), з метою подальшого використання в якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

У подальшому, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, здобувши попередньо необхідну інформацію для вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_8 пазом з невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи за попередньою змовою, згідно розробленого спільного плану, з метою конспірації та неможливості впізнання їх особою, на яку вони запланували вчинити напад, взяли заздалегідь приготовлені маски «балаклави» та транспортний засіб марки «Volkswagen Touareg» (номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 ), під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи, замінивши номерний знак на НОМЕР_3 , 19.05.2021 близько 12 годин 20 хвилин прослідкували за діями ОСОБА_10 , який при собі зберігав матеріальні цінності в особливо великих розмірах.

В подальшому, вищевказані особи, з метою реалізації спільного умислу, скористались тим, що ОСОБА_10 19.05.2021 близько 12 годин 20 хвилин прямуючи на транспортному засобі марки Skoda Octavia державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , з м. Баранівки, а саме з пункту обміну валют, що за адресою: АДРЕСА_1 , до місця свого проживання із значною сумою грошових коштів при собі, змушений був зупинитися на узбіччі автодороги Р-106 сполученням Баранівка - Новоград- Волинський, поблизу с. Климентіївка (Баранівська ОТГ) Новоград-Волинського району, Житомирської області, у зв`язку із пошкодженням передньої правої шини,

Відтак, оцінивши обстановку, впевнившись в тому, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 діючи в межах попередньої домовленості, підбіг до потерпілого та наніс близько чотирьох ударів в область обличчя та голови ОСОБА_10 , від чого останній впав на землю, таким чином подолавши волю останнього до опору, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани на лобі над бровою, синців на лобі справа з переходом в навколо очну ділянку, навколо лівого ока з переходом на висково-скулову ділянку, на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки в середній та нижній частині, на тильній поверхні лівої кисті, які по ступеню тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.

В цей час, скориставшись створеними умовами для реалізації спільного злочинного умислу, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, проникла до транспортного засобу марки Skoda Octavia державний реєстраційний номер НОМЕР_4 та заволоділа чужим майном, а саме майном потерпілого ОСОБА_10 , зокрема чорною шкіряною сумкою, яка лежала між передніми сидіннями в якій знаходились: пристрій для відстрілу гумових куль марки ПМШ 1, № НОМЕР_5 , 2008 року випуску, який мав два магазини які загалом споряджені шістнадцятьма набоями; ключі від замка запалювання автомобіля марки «Мерседес Е210»; в`язка ключів від будинку; посвідчення пенсіонера МВС на ім`я ОСОБА_10 , дозвіл на носіння зброї ка ім..: ОСОБА_11 , грошові кошти в сумі 6000 грн.; та рюкзаком, які лежав на підлозі біля переднього пасажирського сидіння автомобіля, в якому знаходилися грошові кошти потерпілого ОСОБА_10 , а саме в сумі: 1 000 060 гривень; 7260 Євро, що відповідно по курсу обміну валют Національного Банку України станом на 19.05.2021 становить в загальній сумі 243 441 гривень 59 копійок; 80 000 рублів що відповідно по курсу обміну валют Національного Банку України станом на 19.05.2021 становить в загальній сумі 29 770 гривень 40 копійок; 41 800 злотих, що відповідно по курсу обміну валют Національного Банку України станом на 19.05.2021 становить в загальній сумі 309 758 гривень 90 копійок; 170 фунтів, що відповідно пір .курсу обміну валют Національного Банку України станом на 19.05.2021 становить в загальній сумі 6 624 гривні 41 копійку; 3700 крон; що відповідно до курсу обміну валют Національного Банку України станом на 19.05.2021 становить в загальній сумі 4 873 гривень 45 копійок; 1100 доларів США, що відповідно по курсу обміну валют Національного Банку України станом на 19.05.2021 становить в загальній сумі 30 180 гривень 48 копійок.

Після цього, ОСОБА_8 та невстановлені досудовим розслідуванням особи залишили місце вчинення кримінального правопорушення на транспортному засобі марки «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1 630 714 іриьліь 23 копійки, що є особливо великим розміром та відповідно до примітки до ст. 185 КК України у шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

03.11.2022 у відповідності до вимог ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

30.11.2022 Житомирським апеляційним судом підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.01.2023 з визначенням розміру застави.

23.12.2022 слідчий СУ ГУНП в Житомирській області звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При вирішенні вказаного клопотання, слідчим суддею встановлено, що докази, надані слідчим, свідчать про існування обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Наявні у провадженні докази вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити вище зазначені кримінальні правопорушення.

При цьому, апеляційний суд вважає, що при застосуванні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_8 , як і фактичні обставини їх вчинення.

Крім того, належно встановлено слідчим суддею і відповідні процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин злочину; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ці висновки слідчого судді базуються на об`єктивному дослідженні матеріалів провадження, і є доведеними, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України (особливо тяжке правопорушення), того, що, на даний час, повне коло співучасників органом досудового розслідування наразі ще достовірно не встановлено, хоча ОСОБА_8 діяв не сам, а в групі осіб (існує вірогідність впливу на підозрюваного, свідків та співучасників), вчинення останнім кримінального правопорушення з корисливою метою (злочинна діяльність є джерелом доходу підозрюваного, як і можливість ним вчинити інше кримінальне правопорушення з метою отримати дохід), тощо.

Не залишено поза увагою слідчого судді і данні характеризуючі особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме сім`ю (дружину та неповнолітню дитину), а також батьків, один з яких пенсіонер, а інший має психічне захворювання та потребує постійного стороннього догляду.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, приймаючи рішення про необхідність застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

Апеляційний суд, оцінюючи сукупність обставин, у тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.

Апеляційні посилання прокурора на процесуальні ризики фактично встановленні слідчим суддею при задоволенні клопотання слідчого та постановленні оскаржуваного рішення. Застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що апеляційні доводи прокурора в частині визначення слідчим суддею під час вирішення клопотання слідчого відповідної застави, в порядку ч.3 ст.183 КПК України, є слушними.

Дійсно, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

В даному випадку, як вважає апеляційний суд, з огляду на тяжкість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, їх фактичних обставин (вчинення з застосуванням насильства), об`єктивно встановлених процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя, визначивши підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляд застави, не врахував всі норми кримінального процесуального законодавства.

Застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного, об`єктивно не буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та достатні гарантії його явки в суд (орган досудового слідства), забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді в частині визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 29.12.2022, в частині визначення застави в розмірі 248 100 грн. відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: