№ 143/742/22
ВИРОК

Іменем України

23.01.2023р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Погребище Вінницької області матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, тимчасово не працюючого, депутатом не являється, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03.08.2022 року у вечірню пору доби, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне особисте збагачення шляхом крадіжки лісопродукції із території 32 кварталу виділу № 4 державного підприємства «Іллінецьке лісове господарство» Вінницького обласного управління лісового та мисливського господарства, що за межами с. Черемошне Погребищенського ОТГ Вінницької області.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 цього ж дня прийшов до свого сусіда ОСОБА_6 та без дозволу останнього взяв з території його домогосподарства кобилу в упряжі з возом, після чого попрямував до місцезнаходження лісоматеріалів. Рухаючись у напрямку місця вчинення кримінального правопорушення, достовірно розуміючи, що вчинити його самостійно він не зможе, ОСОБА_4 приїхав до будинку свого знайомого малолітнього ОСОБА_7 , якого попросив допомогти погрузити лісоматеріали, не повідомляючи про незаконність вказаних дій та відсутність дійсного чи уявного права на це у нього.

На пропозицію ОСОБА_4 малолітній ОСОБА_7 погодився та відразу ж спільно на гужовій повозці поїхали до 32 кварталу 4 виділу «Чорного лісу» Черемошненського старостинського округу Погребищенської міської ради. По прибуттю на місце події ОСОБА_4 , збивши металеве кріплення на дерев`яному стовпчику, на якому кріпився шлагбаум, заїхали на територію лісу та попрямували до місця схову колод дерев породи ясен, які було попередньо заготовлено лісниками для здійснення реалізації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення його на свою користь, усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_4 , діючи спільно із ОСОБА_7 , який не був обізнаний із злочинним умислом останнього, умисно і протиправно, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ) та дію якого продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, викрали чотири колоди дерева породи ясен діаметром 30, 27, 23 та 22 см та довжиною 3 м (3 шт.) та 3,15 м загальним об`ємом 0,5610 м?, які за два рази перевезли до місця проживання ОСОБА_4 , що у АДРЕСА_1 .

Внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_4 державному підприємству «Іллінецьке лісове господарство» Вінницького обласного управління лісового та мисливського господарства завдано матеріального збитку на суму 1176 грн. 52 коп., що підтверджується висновком експерта № 5406/22-21 від 16.08.2022 року за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини його скоєння, у вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати. Також вказав, що вечором 03.08.2022 року він разом із малолітнім ОСОБА_7 на гужовій повозці, яку він взяв у свого сусіда ОСОБА_6 , поїхали до лісу. По прибуттю на місце він збив металеве кріплення на дерев`яному стовпчику, на якому кріпився шлагбаум, на вони заїхали на територію лісу, попрямувавши до місця схову колод дерев. Там вони загрузили дані колоди на гужову повозку та поїхали до нього додому, де їх розгрузили. Всього вони їздили по дрова у ліс два рази. Про те, що він має намір викрасти колоди дерев, він ОСОБА_7 не розповідав. Водночас повідомив, що дані колоди дерев він викрав з метою обігріву житлового будинку, в якому він проживає разом із матір`ю, за якою здійснює догляд, оскільки коштів на їх придбання у нього не було. На даний час він відремонтував шлагбаум, що був ним пошкоджений. Про введення в Україні воєнного стану йому було достеменно відомо.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що викрадені колоди дерев були діловою лісопродукцією, а саме ясеном класу «Д», що підлягала подальшій реалізації. Також додав, що обвинувачений має купити у ДП «Іллінецьке лісове господарство» дану лісопродукцію після зняття із неї арешту, а також відремонтувати повністю шлагбаум. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Ураховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, позицію представника потерпілого, а також те, що фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового провадження не оспорюються, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

З огляду на викладене суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого, поясненнями представника потерпілого, дослідженням документів, що характеризують обвинуваченого, та стосуються вирішення питань щодо заходів забезпечення кримінального провадження, долі речових доказів та процесуальних витрат в кримінальному провадженні.

При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Зважаючи на позицію обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом доведена повністю.

Його дії судом кваліфікуються за ч.4 ст.185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно зі ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно із ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як роз`яснено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд ураховує характер та суспільну небезпечність, ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.

Так, суд бере до уваги, що вчинене діяння відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, має базову середню освіту, не одружений, тимчасово не працює, депутатом не являється, малолітніх та неповнолітніх дітей на утримані не має, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває. Водночас, суд ураховує, що він перебуває на обліку в управління праці та соціального захисту населення Вінницької райдержадміністрації та отримує компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги на непрофесійній основі за невиліковно хворою особою, що не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися, і потребує соціальної послуги з догляду, а саме матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбаченими пунктом 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими так і іншими особами.

Частиною 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі в межах, установлених у санкції ч.4 ст.185 КК України.

Разом із цим, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та обставини його вчинення, зокрема причини, що спонукали ОСОБА_4 до скоєння кримінально караного діяння, відсутність обставин, які б указували на безпосереднє використання ним умов воєнного стану під час вчинення злочину, незначну вартість викраденого майна, особу винного, здійснення ним постійного догляду за хворою матір`ю, суд на підставі ч.1 ст.75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням йому іспитового строку.

Призначення зазначеного покарання зі звільненням обвинуваченого від його відбування з випробуванням, на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд вважає, що на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні під час досудового розслідування для проведення судової товарознавчої експертизи, що становлять 566 грн. 31 коп., відповідно до ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Речові докази по кримінальному провадженню - лісову продукцію, а саме 6 (шість) дерев`яних колод породи ясен, класу якості - Д, передані на відповідальне зберігання майстру лісу ОСОБА_9 , на підставі п.5 ч.9 ст.100 КПК України - необхідно повернути власнику Державному підприємству «Іллінецьке лісове господарство» Вінницького обласного управління лісового та мисливського господарства.

За змістом ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи ту обставину, що означена вище лісова продукція не підлягає спеціальній конфіскації та має бути повернута власнику, суд на підставі ч.4 ст.174 КПК України дійшов висновку про скасування арешту, накладеного на неї ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 09.08.2022 року у справі №136/1082/22.

Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили чи інших заходів забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого суд не вбачає.

Керуючись ст. ст.100, 349, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 31 коп. стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази - лісову продукцію, а саме 6 (шість) дерев`яних колод породи ясен, класу якості - Д, передані на відповідальне зберігання майстру лісу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 - повернути власнику Державному підприємству «Іллінецьке лісове господарство» Вінницького обласного управління лісового та мисливського господарства, 22700, Вінницька область, Вінницький район, м.Іллінці, пров.Студентський, 1.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 09.08.2022 року у справі №136/1082/22 на лісову продукцію, а саме 6 (шість) дерев`яних колод породи ясен, класу якості - Д, передану на відповідальне зберігання майстру лісу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_1 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя