Справа № 526/1262/22
№ провадження 1-кп/541/222/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 20.05.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадячі Полтавської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2022 близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_5 , знаходячись на тротуарі біля воріт для в`їзду до території Гадяцького геріатричного будинку-інтернату по АДРЕСА_2 , помітив як з кишені його знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, випала банківська платіжна картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 для обслуговування банківського рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У цей момент у ОСОБА_5 виник умисел таємно заволодіти чужим майном грошима ОСОБА_9 , з використанням цієї банківської платіжної картки, а саме за допомогою електронного документа, носієм якого є картка. Знаючи та усвідомлюючи, що володільцем цієї банківської платіжної картки, яку впустив ОСОБА_7 , є ОСОБА_10 та що останній стосовно неї не наділяв його жодними правомочностями, ОСОБА_5 вирішив здійснити викрадення електронного документа, носієм якого слугувала платіжна картка, з корисливих мотивів з метою використання документа для таємного викрадення чужого майна (грошей ОСОБА_8 ).
Діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та метою, ОСОБА_5 непомітно для ОСОБА_7 підібрав своїми руками банківську пластикову картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , володільцем якої є ОСОБА_8 та яка згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, після чого без відома та дозволу

володільця - ОСОБА_9 , поклав її до кишені власних штанів. Тим самим здійснив викрадення електронного документа на матеріальному носієві банківській платіжній картці з корисливих мотивів.
Отримавши платіжну картку ОСОБА_8 , пішов до банківського термінала для зняття за її допомогою готівкових грошей вказаного громадянина в сумі кілька тисяч гривень й розпорядження ними як своїми власними, тобто для таємного викрадення такого чужого майна.
Маючи корисливі мотив та мету, діючи з прямим умислом в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року (із продовженням строку його дії Указами Президента України №133/22 від 14.03.2022 та №259 від 18.04.2022), знаючи пароль, необхідний для користування платіжною карткою ОСОБА_9 , ОСОБА_5 з метою крадіжки його грошових коштів із зазначеного вище банківського рахунку прийшов до банківського терміналу АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , який встановлений на будівлі КНП «Гадяцька міська центральна лікарня» Гадяцької міської ради за адресою: Полтавська область, Миргородський район, м. Гадяч, вул. Лохвицка,1.
У цьому місці о 17 год. 49 хв. здійснив на банківському терміналі одну транзакцію зі зняття готівкових грошей у Національній валюті України гривні, на суму 8 000 (вісім тисяч) гривень, належних ОСОБА_8 , без відома та дозволу останнього, таємно, після чого гроші з банківського термінала забрав та поклав до власних кишень одягу, отримавши можливість використовувати їх як свої власні, тобто вчинив їх крадіжку. У подальшому розпорядився грошима на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 8 тис. грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, що 15 травня 2022 року вони вживали алкогольні напої зі своїми знайомими, потім він побачив як з кишені його знайомого ОСОБА_12 випала банківська картка, яку він забрав собі щоб зняти кошти. В подальшому зняв з цієї картки 8 тисяч грн., які витратив на власні потреби. У вчиненому він розкаюється, викрадені кошти повернув потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутністю.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та за ч.1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше не судимий, офіційно не працює, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, розкаявся у скоєному, відшкодував потерпілому шкоду, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На переконання суду, остаточне покарання саме у такому розмірі буде домірним скоєному, відповідатиме визначеній ст. 50 КК України меті призначення покарання та особі обвинуваченого, принципу індивідуалізації покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не встановлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, та призначити покарання:
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 357 КК України у виді одного року обмеження волі.

За сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

СуддяОСОБА_1