Справа № 466/910/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/117/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 січня 2023 року про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

вищезазначеною ухвалою клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів .

Строк дії ухвали визначено до 23 березня 2023 року включно.

У відповідності до положень ст. ст. 182, 183 КПК України визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

не відлучатися із населеного пункту м. Львів, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

прибувати до слідчого та прокурора або суду за їх першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

не спілкуватися з особами, які є свідками у даному кримінальному;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (при наявності), що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 січня 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що матеріали клопотання не містять доказів існування ризиків, які б були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апелянт наголошує, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 р.н., хворіє, наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду не має.

Вказує, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

У судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_6 не з`явився у поданій апеляційній скарзі просить апеляційний розгляд проводити без його участі.

Прокурор ОСОБА_8 у суді апеляційної інстанції заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді вважає законною.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 щодо законності судового рішення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані.

Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 з визначенням останньому розміру застави 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , крім наявності підстав, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, пояснень учасників, врахував наявність обґрунтованої підозри вчинення ним даного кримінального правопорушення, передбаченого строку покарання, можливого до призначення у разі доведеності вини, а також те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, останнє 11.06.2022 Шевченківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, судимість не знята та не погашена на підставі ст. 89 КК України, який ніде офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціально стримуючих факторів, на його поведінку ніхто немає впливу, а тому він буде мати можливість переховуватись від слідства та суду. Крім того, судом не встановлено у ОСОБА_7 тяжких хворіб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню його під вартою, на утриманні батьків похилого віку не має

З урахуванням наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваного ОСОБА_7 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів зважає на те, що в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства ).

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя, на переконання колегії суддів апеляційного суду, вірно, на законних підставах визначив розмір застави 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом обов`язків.

Доводи захисника, що визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_7 , колегія суддів апеляційного суду не приймає до уваги, оскільки слідчим суддею суму застави визначено з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного та обставин кримінального правопорушення в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, при апеляційному перегляді не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25 січня 2023 року, якою підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в його інтересах без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4