Справа № 527/401/23
провадження № 1-кс/527/79/23
УХВАЛА

28 лютого 2023 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - слідчої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000040, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Генічеськ Херсонської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст.89 КК України не судимого,

ВСТАНОВИВ :

28 лютого 2023 року старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , в невстановлений час, але не пізніше 17.02.2023 вступив в злочинну змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка виконувала роль представника медичного закладу та за допомогою телефонного дзвінка здійснила повідомлення потерпілій ОСОБА_6 , про те, що її донька ОСОБА_7 знаходиться у тяжкому стані після отримання тілесних ушкоджень внаслідок дорожно-транспортної пригоди та для проведення операції необхідна оплата у грошовому еквіваленті.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , 17.02.2023 близько 17.30 год. прибув до ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_4 , підтвердив факт необхідності передачі грошових коштів до лікарської установи, чим ввів в оману потерпілу, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошових коштів потерпілої, отримав від неї грошові кошти в сумі 65 000 грн. та 1000 доларів США, що в перерахунку за курсом Національного банку України, станом на 17.02.2023 року становить 36 568 грн.

В подальшому, ОСОБА_5 із викраденими грошовими коштами покинув місце скоєння злочину та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 101 568 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 , повторно, в невстановлений час, але не пізніше 20.02.2023 вступив в злочинну змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка виконувала роль представника медичного закладу та за допомогою телефонного дзвінка здійснила повідомлення потерпілого ОСОБА_8 , про те, що його донька ОСОБА_9 знаходиться у тяжкому стані після отримання тілесних ушкоджень внаслідок дорожно-транспортної пригоди та для проведення операції необхідна оплата у грошовому еквіваленті.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , прибувши 20.02.2023 близько 18.00 год. до ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_5 , підтвердив факт необхідності передачі грошових коштів до лікарської установи, чим ввів в оману потерпілого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 , отримав від нього грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що в перерахунку за курсом Національного банку України, станом на 20.02.2023 року становить 36 568 грн.

В подальшому, ОСОБА_5 із викраденими грошовими коштами покинув місце скоєння злочину та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 36 568 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , повторно, в невстановлений час, але не пізніше 25.02.2023 вступив в злочинну змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою, яка виконувала роль представника медичного закладу та за допомогою телефонного дзвінка здійснила повідомлення потерпілої ОСОБА_10 , про те, що її донька ОСОБА_11 знаходиться у тяжкому стані після отримання тілесних ушкоджень внаслідок дорожно-транспортної пригоди та для проведення операції необхідна оплата у грошовому еквіваленті.

Реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 25.02.2023 о 13.10 год. прибув до ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_6 , підтвердив факт необхідності передачі грошових коштів до лікарської установи, чим ввів в оману потерпілу, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння грошових коштів потерпілої ОСОБА_10 , отримав від неї грошові кошти в сумі 37 000 грн.

В подальшому, ОСОБА_5 із викраденими грошовими коштами покинув місце скоєння злочину та розпорядився ними на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 37 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами прийняття заяви від потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , допитами потерпілих, протоколами впізнання з потерпілими, протоколом впізнання зі свідком ОСОБА_12 , допитом свідка ОСОБА_12 , допитом свідка ОСОБА_13 , та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про що складено повідомлення про підозру 27.02.2023 та вручено ОСОБА_5 .

Відповідно ч.1 п.1 ст.177 КК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на той факт, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років, не працює, не має постійного місця проживання, так як підозрюваний зареєстрований як внутрішньо переміщена особа з непідконтрольної Україні території по одній адресі, а фактично тимчасово проживає за іншою а, також ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, ані дружини, ані дітей. Відповідно ч.1 п.3 ст.177 КК України, запобігання спробі незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме: особу яка надавала підозрюваному послуги з перевезення та доставляла його до місць проживання потерпілих, так як з даним свідком ОСОБА_5 тимчасово проживає в одному населеному пункті. Також підозрюваний може впливати на потерпілих, які впізнали ОСОБА_5 , як особу, якій передавали грошові кошти та підозрюваний знає де вони проживають. Потерпілі є вразливою категорією населення, а саме: особами похилого віку, проживають самі.

Відповідно ч.1 п.5 ст.177 КК України, запобігання спробі вчинити інші кримінальні правопорушення, зважаючи на той факт, що ОСОБА_5 вчинив умисні злочини щодо осіб похилого віку та продовжив вчиняти шахрайські дії за короткий проміжок часу, що свідчить про систематичну злочинну діяльність, спілкується з особами, які пропонують йому вчиняти кримінальні правопорушення, відсутність постійного джерела доходів, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тим самим може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Посилаючись на викладене, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України та неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, тяжкість вчинених кримінального правопорушення та тяжкість покарання, слідчий прохав обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримували, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому, прохали його задовольнити.

При допиті в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, стосовно клопотання свою позицію не висловив.

Суд, розглянувши клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши слідчого по справі, підозрюваного, вислухавши думку прокурора, прийшов до висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 18.02.2023 розпочато кримінальне провадження №0000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

27 лютого 2023 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором, подане до суду у строк, передбачений ст. 192 КПК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України, вручені підозрюваному ОСОБА_5 .

Відповідно до припису ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке є нетяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри. Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий, осіб на утриманні, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має; сталі соціальні зв`язки відсутні, не має постійного місця проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

За викладених обставин, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, запобігання спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи наявність вищезазначених ризиків, беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність та доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя визначає заставу, в розмірі, визначеному п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 53680,00 грн. (2684 гр. х 20), достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-197, 202, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Термін тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 28 лютого 2023 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 закінчується 28 квітня 2023 року.

Одночасно визначити розмір застави в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53680,00 грн.

Застава може бути внесена як самою підозрюваною, обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент на протязі дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У випадку внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду;

- не відлучатися з населеного пункту: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1