Справа № 944/5187/22
Провадження №1-кс/944/1095/22
про скасування арешту майна
02.12.2022 рокум.Яворів

01.08.2022 ухвалою слідчого судді задоволено клопотання сектору дізнання та накладено арешт на документи ОСОБА_5 , зокрема довідку для виїзду за кордон №1906 від 30.06.2022, студентський квиток № НОМЕР_1 від 02.06.2022, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 23.06.2022, нотаріально завірену копію довідки про зарахування іноземного громадянина на стаціонарне навчання від 04.10.2021, які належать вищевказаному громадянину. Зазаначає, що ОСОБА_5 дійсно є студентом студентом у Вищій школі правових наук та адміністрації ім.Л.Петражицького у Воломіні, а тому просить скасувати арешт.
Адвокат ОСОБА_3 судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, просила відмовити в задоволенні клопотання, оскільки триває перевірка документів, скеровано запит до Вищої школи правових наук та адміністрації ім.Л.Петражицького у Воломіні, чи є ОСОБА_5 студентом згаданого учбового закладу, однак відповідь ще не надійшла.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та надані матеріали кримінального провадження, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Постановою прокурора Яворівської окружної прокуратури Львівської області про визначення підслідності від липня 2022 проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження визначено за СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області.
Відповідно до ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак такий строк має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Поряд з тим, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, тривалість проведення досудового розслідування, що, в свою чергу, призводить до порушення права власника, а також відсутність обставин, які б вказували, що у разі передачі вказаних документів його власнику, таке майно може бути знищене чи приховане, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні подальшого арешту майна в частині заборони користування таким його власником відпала.
Відтак, права та законні інтереси законного власника майна підлягають захисту із застосуванням належної правової процедури.
Так, відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно з ч.4 ст.173 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Згідно з абз.2 ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя вважає, що на даний час не змінилися підстави, наведені в ухвалі слідчого судді від 01.08.2022, досудове розслідування в кримінальному провадженні не завершено, обставини, які слугували підставами для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження не змінилися, арешт на майно накладено обґрунтовано.
Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_5 не чинить перешкод органу досудового розслідування, на даний час в кримінальному провадженні не заплановано проведення судових експертиз, для проведення яких необхідним є представлення вищевказаних документів, а також враховуючи пояснення представника заявника та заяву слідчого, який не заперечив щодо скасування арешту, слідчий суддя вважає, що вилучене майно може бути передано власнику для користування та на відповідальне зберігання без шкоди для кримінального провадження.
При цьому слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати ОСОБА_5 надавати вказані документи на першу вимогу органу досудового розслідування для проведення необхідних слідчих та розшукових дій, зокрема в разі необхідності проведення експертиз.
Керуючись ст.169, 170, 174, 372 КПК України, слідчий суддя,
Скасувати арешт на документи ОСОБА_5 , зокрема довідку для виїзду за кордон №1906 від 30.06.2022, студентський квиток № НОМЕР_1 від 02.06.2022, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 23.06.2022, нотаріально завірену копію довідки про зарахування іноземного громадянина на стаціонарне навчання від 04.10.2021, які належать вищевказаному громадянину, в частині заборони користування такими та визначення місця їх зберігання.
Попередити ОСОБА_5 про необхідність збереження арештованого майна та, що в разі вчинення незаконних дій щодо арештованого майна, він може нести кримінальну відповідальність за ст.388 КК України.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1