Провадження № 1-кп/127/764/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

провівши підготовче судове засідання по кримінальному провадженню відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 30.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 30.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
У ході підготовчого судового засідання судом на розгляд учасників провадження поставлено питання про доцільність направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України до Вінницького апеляційного суду для внесення подання в порядку ст. 34 КПК України, оскільки інкримінований ОСОБА_5 злочин вчинений на території м. Бахмут, Донецької області, а тому за територіальною підсудністю належить до Дружківського міського суду Донецької області.
Прокурор ОСОБА_6 просив суд направити вказане кримінальне провадження до Вінницького апеляційного суду для внесення подання в порядку ч. 3 ст. 34 КПК України.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 поклались на розсуд суду.
Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України за результатами підготовчого судового засідання, серед інших рішень, суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Частиною 9 ст. 615 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
З обвинувального акту вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, який був вчинений на території м. Бахмут, Донецької області.
Так у м. Бахмут Донецької області знаходиться Артемівський міськрайонний суд Донецької області, у межах територіальної юрисдикції якого вчинений інкримінований ОСОБА_5 злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України.
Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням № 61 від 21.10.2022 змінив територіальну підсудність судових справ Артемівського міськрайонного суду Донецької області на Дружківський міський суд Донецької області.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про непідсудність кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, саме Вінницькому міському суду Вінницької області.
Згідно ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що поставляється вмотивована ухвала.
З урахуванням вказаного, суд вважає, що вказане кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000172 від 30.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підлягає направленню до Вінницького апеляційного суду для внесення подання в порядку ч. 3 ст. 34 КПК України.
Крім того, у ході підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотаннями про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки ризики, які передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, а тому може продовжувати свою злочинну діяльність.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 поклались на розсуд суду.
Суд вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали клопотання прокурора, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Разом з тим, чинні норми КПК України передбачаються право суду вирішувати питання в підготовчому судовому засіданні, щодо продовження заходів забезпечення кримінального провадження в тому числі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Реалізація такого права судом можлива за наявності клопотання прокурора або інших учасників судового провадження, що відповідає принципу незалежності та безсторонності суду.
Судом встановлено, що у межах даного кримінального провадження ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2022 до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2022 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжувався.
При вирішенні заявленого клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує вимоги ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд, крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.
З урахуванням вказаного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останній обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану проти основ національної безпеки України, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу.
Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину вчиненого проти основ національної безпеки України, санкція якого передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому він може переховуватись від суду, може продовжувати свою злочинну діяльність, може чинити тиск на свідків, а також обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання прокурора та вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали суду не перестали існувати та не зменшились, а тому підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.
При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_5 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 177, 314, 315, 316, 370, 372, 615 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Направити кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 30.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України до Вінницького апеляційного суду для внесення подання в порядку ч. 3 ст. 34 КПК України.
Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 01.01.2023 включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення у частині продовження строку тримання під вартою, в решті ухвала оскарженню не підлягає.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: