ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/45/23 Справа № 202/7288/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000569 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року було частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна на рухоме майно, яке згідно з реєстраційної картки транспортного засобу, належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_7 , обмежено його в праві відчуження рухомого майна, а саме на легковий автомобіль марки Toyota Prius, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 .

Ухвала обгрунтована тим, що клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000569 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту на транспортний засіб із забороною його відчуження, оскільки це є необхідним з метою забезпечення збереження майна в майбутньому та забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000569 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що мотивувальна частина ухвала слідчого судді не містить встановлених судом обставин щодо обгрунтованості підозри ОСОБА_7 , а обмежується лише посиланням на перелік статей КК України.

Вказує, що у клопотанні про арешт майна та в оскаржуваній ухвалі відсутні докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, як і докази вартості арештованого майна, а тому обмеження права власності на майно, а саме арешт транспортного засобу, не відповідає вимогам розумності та не є співрозмірним з огляду на завдання кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна, як доказу, у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів провадження, СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000569 від 01 жовтня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України.

До скоєння вищевказаного злочину в ході досудового розслідування встановлена причетність громадянина ОСОБА_7 , якому 29 вересня 2022 року повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч.4 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Санкції ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 191 КК України, за якими проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000569 та, відповідно, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що підозрюваний ОСОБА_7 в подальшому може перешкоджати кримінальному провадженні шляхом відчуження належного йому транспортного засобу, який може бути конфіскований.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Тому колегія суддів вважає, що є достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому не приймає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обгрунтовано накладено арешт в частині заборони відчуження рухомого майна, а тому не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року.

Керуючись ст.ст. 404,407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000569 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2022 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000569 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4