ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/719/23 Справа № 211/1247/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українеця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2023 року задоволено клопотання слідчого, про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 квітня 2023 року з визначенням розміру застави.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що наявність підстав для підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину обґрунтовується наступними зібраними доказами: - протокол обшуку за адресою АДРЕСА_1 ; - протокол обшуку за адресою АДРЕСА_2 ; - протокол затримання гр. ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України; - речовими доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження; - повідомлення про підозру ОСОБА_7 ; - іншими матеріалами кримінального провадження.

Зазначає, що З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, діяльність якого була припинена лише завдяки роботі працівників правоохоронних органів, тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність можливості, в разі перебування на волі, залишити межі України, включаючи виїзд на непідконтрольні та окуповані території, відсутність у нього таких міцних соціальних зв`язків, які б були дійовим стримуючих фактором, щоб не переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту. Вказані обставини свідчать про можливе виникнення у підозрюваного бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження та вплинути на розумність строків досудового розслідування та судового розгляду, тобто наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України; вчинити інше кримінальне правопорушення, що обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 будучи раніше не судимим, однак відносно нього 25.07.2021 СУ ГУНП в Херсонській області за ч. 2 ст. 310 КК України обрано запобіжний захід у вигляді арешту, 28.07.2021 звільнений з Херсонської СІЗО по внесенню застави у сумі 95160,00 грн. згідно висноку Херсонського міського суду від 26.07.2021. Вказані обставини свідчать про можливість вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень, у тому числі тяжких, з метою свого матеріального забезпечення, тобто наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказує, що приймаючи до уваги особу підозрюваного, якому раніше вже було обрано запобіжний захід тримання під вартою, та внесено заставу, але це не стало стримуючим фактором для нього, та він знову підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що є основним та доведеним ризиком для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання існуючи ризикам.

Враховуючи фактичні обставини справи, особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, характер вчиненого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Зазначає, що розмір застави, який може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в разі вбачання судом необхідності застосування запобіжного заходу.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що підозра є необґрунтованою, оскільки матеріалами, доданими до клопотання, не підтверджується, що ОСОБА_7 міг і бажав вчинити злочини, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України.

Зазначає, що ризики є недоведеними, не доведено обставин, що виправдовують обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, нім менш суворий.

Вказує, що під час розгляду клопотання стороною захисту заявлялося клопотання про відмову в задоволенні клопотання, а не застосування більш м`якого запобіжного заходу, як зазначено в ухвалі суду.

Також зазначає, що до підозрюваного можливо і достатньо застосувати розмір застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб або домашній арешт.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник підтримали свою апеляційну скаргу, просили її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Висновки слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України.

Колегія суддів зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, CampbellandHartley v. TheUnitedKingdomвід 30.08.1990, заяви № № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175).

Апеляційний суд вважає, що додані до клопотання слідчого матеріали на даному етапі досудового розслідування можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа про, яку йдеться могла вчинити злочин, тому підозра стосовно ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України, є обґрунтованою.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є також обґрунтованими.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує

З урахування наведеного, апеляційний суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, характеризуючі данні про його особу, наявність іншого кримінального провадження, пов`язаного також з незаконним обігом наркотичних засобів, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відбування покарання у вигляді позбавлення волі та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами.

Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді, щодо визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави в 300 розмірах прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки таке рішення в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім та необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, немає, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4