Справа № 344/1898/23
Провадження № 1-кс/344/842/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Четвертого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові,, -

ВСТАНОВИЛА :

03.02.2023 заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого ОСОБА_4 . П`ятого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Івано-Франківськ) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові, а саме просить протиправну постанову про відмову у визнанні потерпілим від 17.01.2023 скасувати; визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000083 за 17.01.2023.

В обґрунтування скарги зазначено, що 02.02.2023 він отримав від слідчого витяг з ЄРДР, постанову про закриття кримінального провадження від 11.11.2022 та постанову про відмову у визнанні потерпілим від 17.01.2023.

22.012.2022 на адресу прокуратури була направлена скарга про протиправну кваліфікацію злочину, і така була задоволена.

В результаті зловживання службовим становищем слідчими поліції йому завдана матеріальний збиток в розмірі біля 10 000 грн., та моральний, знущання слідчих на протязі 3 років, який відповідно до практики Верховного суду може становити 500 000 грн., а в окремих випадках і до 2000 000. Розмір морального збитку розраховується по формулі Ерделевського. Дане питання слідчим не досліджувалось.

В постанові про відмову у визнанні потерпіли, слідчий ОСОБА_4 умисно на користь третіх осіб зазначає, що на даний час органом досудового розслідування не встановлено обставин, які б підтверджували обставин, згідно яких ОСОБА_3 необхідно визнати потерпілим.

Слідчий не виконав вимоги ст. 55 КПК України, а для того, що він (заявник) не повторив і не підтвердив свої покази, в тому що йому протиправними діями була завдана шкода.

06.02.2023 від слідчого надійшла заява про відкладення розгляду справи.

07.02.2023 від слідчого надійшло заперечення на скаргу. Зокрема зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 27.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України завершено, прийнято рішення про його закриття відповідно до ч.1 ст. 284 КК України. Постанова про закриття оскаржувалась заявником, однак скасована не була. До заяви ОСОБА_3 додано не достатньо даних, з яких вбачаються ознаки вчинення злочинів, передбачених ст. 364, 367 та 365 КК України.

Заявник скаргу підтримав просив її задоволити, зокрема з мотивів, які викладені письмово.

Вивчивши доводи скарги, дослідивши надані до скарги докази, слідчий суддя встановила наступне.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Встановлено, що П`ятим слідчим відділом ( з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР №0000083 від 17.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Згідно з даних Єдиного реєстру досудових розслідувань підставою для відкриття кримінального провадження стала ухвала Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.09.2022 про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3

17.01.2023 постановою слідчого П`ятого слідчим відділом ( з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000083 від 17.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

В обґрунтування такої постанови зазначено, що досудове розслідування триває та заплановано необхідні слідчі дії. На даний час, органом досудового розслідування не встановлено обставин, які б підтверджували обставин, згідно яких ОСОБА_3 необхідно визнати потерпілим.

Чинним КПК України, зокрема главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Потерпілою у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 55 КПК України визнається фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Особа визнається потерпілою незалежно від того, один чи декілька видів шкоди їй завдано. Також потерпілою може бути визнана юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Тобто підставами до визнання фізичної і юридичної особи потерпілими у кримінальному провадженні є шкода, яка їй завдана внаслідок здійснення дій, котрі кримінальним законом визнаються злочинними, або відмови від вчинення таких дій (бездіяльності) іншої особи.

Кримінальний процесуальний кодекс України також допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Умовою для цього є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України. «Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається у кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України; неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 364 КК України (Примітка 3) істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З аналізу наведених норм вбачається, що автономний статус потерпілого особа отримує одразу після внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою, або після встановлення під час досудового розслідування достатніх відомостей про те, що певній особі завдано шкоди. При цьому розсуд (дискреція) щодо доведеності таких обставин, на думку суду, належить саме слідчому, який є незалежним при прийнятті процесуальних рішень, та керується при їх прийнятті положеннями ст. 84, 94 КПК України. Слідчий суддя звісно має право також на розсуд наявності підстав для визнання потерпілим, при оскарженні відмови слідчого. Однак цей розсуд повинен ґрунтуватися на зібраних під час досудового розслідування доказах та встановлених на їх підставі обставинах, тобто лише з підстав хибної оцінки доказів слідчим.

Вважаю, що за таких обставин, постанова слідчого не відповідає вимогам частини 5 ст.110 КПК України, згідно до якої постанова складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст встановлених обставин, які є підставами для прийняття рішення.

Визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні є прерогативою виключно органу досудового розслідування та процесуального керівника досудового розслідування. На слідчого суддю пунктом 18 частини першої статті 3 КПК України покладено обов`язок судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, в тому числі шляхом перегляду на відповідність закону дій, рішень та бездіяльності працівників правоохоронних органів.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, дійшла висновку, що скаргу слід задоволити частково скасувати постанову слідчого ОСОБА_4 від 17.01.2023 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000083, зобов`язавши його повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 13.01.2023 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000083 17.01.2023 в порядку та строки передбачені ст. 220 КПК України.

У частині 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст. 55, ч. 5 ст. 110, ст.ст. 303 - 309, 369, 371-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого Четвертого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 17.01.2023 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000083 17.01.2023.

Зобов`язати слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 13.01.2023 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000083 17.01.2023в порядку та строки передбачені ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 08 лютого 2023 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1