Справа № 740/2897/22
Провадження № 1-кс/740/1072/22
УХВАЛА

11 листопада 2022 року м.Ніжин
Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту,

встановила:
09.11.2022 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання ОСОБА_3 , в якому останній просить скасувати арешт накладений на транспортний засіб автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 .

В обгрунтування вимог посилається на те, що він є користувачем вказаного транспортного засобу з дозволу власника ОСОБА_4 . Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 31.08.2022 на вказаний транспортний засіб було накладено арешт. Зазначає, що в кримінальному провадженні проведені всі автотехнічні дослідження, тому впросить скасувати арешт в частині заборони права користування та передати йому автомобіль на відповідальне зберігання.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, в поданому клопотанні просить розглядати останнє без його участі.

Від слідчого ОСОБА_5 до суду надійшла заява про розгляд поданого клопотання за його відсутності, в якій останній, крім того, зазначив, що наразі досудове слідство у вказаному кримінальному провадженні триває, тому він заперечує щодо скасування арешту автомобіля, оскільки існує необхідність у збереженні речового доказу. В той же час не заперечує проти передачі даного автомобіля ОСОБА_3 на відповідальне зберігання, оскільки призначені по автомобілю експертизи виконані. Крім того, у випадку передачі автомобіля власнику на зберігання просить покласти на нього обов`язки надавати автомобіля органу досудового розслідування та суду при необхідності проведення слідчих дій з залученням автомобіля.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до частини першої ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, ознайомившись з клопотанням та доданими до нього документами дійшла до наступного висновку.

Ніжинським РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 29.08.2022 до ЄРДР за №0000827 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 30.08.2022 автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 визнано речовим доказом та поміщено на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Ніжинському РВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31.08.2021 у справі №740/2897/22, було накладено арешт, на автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , проживаючий в АДРЕСА_1 , володільцем якого є ОСОБА_3 , проживаючий в АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі змісту ухвали, арешт на зазначене в клопотанні майно було накладено у зв`язку із забезпеченням збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 1 ст.174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу ст.41 Конституції України, ст.1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположнихсвобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , проживаючий в АДРЕСА_1 , володільцем є ОСОБА_3 , проживаючий в АДРЕСА_1 .

Враховуючи ту обставину, що на момент розгляду даного клопотання пройшов тривалий час з моменту вилучення та арешту автомобіля, доказів того, що транспортний засіб на даний час потребує додаткових експертних досліджень в межах кримінального провадження, слідчому судді не надані. Крім того, слідчий у кримінальному провадженні не заперечує проти передачі автомобіля на відповідальне зберігання, слідчий суддя вважає, що транспортний засіб марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, можливо передати володільцеві ОСОБА_3 на відповідальне зберігання в порядку, визначеному ст.100 КПК України, що забезпечить збереження речового доказу, заборонивши приховувати, пошкоджувати, знищувати, перетворювати та відчужувати вказаний транспортний засіб до скасування арешту у встановленому законом порядку.

З огляду на наведене, клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

постановила:
клопотання задовольнити.

Автомобіль марки «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути володільцеві ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 під розписку для відповідального зберігання.

Попередити ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України, заборонивши останнім та будь-яким іншим особам приховувати, пошкоджувати, знищувати, перетворювати траспортний засіб та відчужувати його до ухвалення вироку по кримінальному провадженню або до закриття кримінального провадження.

Зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надавати транспортний засіб для потреб досудового розслідування за першою вимогою.

В решті накладений арешт на майно залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1