ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2022 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001618 від 04.09.2022, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копани, Дубенського р-ну, Рівненської обл., громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця робітник підсобник 2-го відділення 1-го взводу забезпечення роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.342 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
04 вересня 2022 року, близько 17 год. 50 хв. по вул. Орлова в м. Рівне під час несення служби поліцейськими управління патрульної поліції в Рівненській області сержантом поліції ОСОБА_6 , старшими лейтенантами поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до ст.ст. 12, 23, 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення реалізації завдань поліції, виконання своїх службових обов`язків щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі на території м. Рівне, за підозрою водія у керуванні транспортним засобом без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, здійснено вимогу про зупинку транспортного засобу марки «AUDI», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .
Під час опитування ОСОБА_3 щодо підстав керування останнім транспортним засобом марки «AUDI», р.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 відповів старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 відмовою, після чого ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що відповідно до рішення Рівненського міського суду від 22 травня 2020 року він позбавлений права керування транспортними засобами строком на 10 років, з метою уникнення відповідальності, керуючи вказаним транспортним засобом розпочав рух на прибудинковій території до житлового будинку №10 по вул. Вишенського у м. Рівне.
Після чого, солдат ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем Збройних Сил України призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді робітника підсобного 2-го відділення 1-го взводу забезпечення роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 04 вересня 2022 року близько 17 год. 55 хв., перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «AUDI», р.н.з. НОМЕР_2 , на прибудинковій території до житлового будинку № 10 по вул. Вишенського у м. Рівне, законні вимоги працівника правоохоронного органу - інспектора взводу № 1 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 про зупинку керованого ним, ОСОБА_3 , транспортного засобу не виконав та продовжив рух, у ході чого умисно вчинив дії спрямовані на перешкоджання здійсненню старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 своїх службових обов`язків та реалізації повноважень, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 18, п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», а саме вчинив активну фізичну протидію старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 шляхом невиконання вимоги працівника поліції про зупинку керованого ним, ОСОБА_3 , транспортного засобу марки «AUDI», р.н.з. НОМЕР_2 , та продовжуючи рух даним автомобілем заднім лівим колесом допустив наїзд на стопу правої ноги потерпілого ОСОБА_8 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді двох саден по внутрішньому краю тильної поверхні правої стопи з частковим пошкодженням зв`язочного апарату правої стопи.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 342 КК України, як опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 342 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що вчинив активну фізичну протидію старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 шляхом невиконання вимоги працівника поліції про зупинку керованого ним транспортного засобу.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження у його відсутність, зазначивши, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в опорі працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 342 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В силу ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_3 несудимий, повністю визнав свою винуватість, має постійне місце проживання, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває.
На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та думку сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Підстав для призначення покарання у виді арешту, обмеження волі чи позбавлення волі, які необхідно відбувати реально, буде надто суворим покаранням.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст. 174 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого в межах даного кримінального провадження не застосовувався, цивільний позов до обвинуваченого пред`явлено не було, витрати на залучення експерта відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Арешт, який накладений відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06.09.2022 на майно, з урахуванням ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23.09.2022, якою змінено порядок виконання ухвали суду про арешт майна, скасувати.
Речові докази у справі, а саме:
- автомобіль марки «Ауді А6», реєстраційний номер НОМЕР_2 вважати повернутим за належністю;
- оптичний диск DVD-R 4.7 Gb/Video 120 min із записами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1