Провадження № 1-кс/761/277/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000860,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

На обґрунтування доводів клопотання заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2022 в рамках кримінального провадження №0000860 накладено арешт, на автомобіль «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_4 , із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним автомобілем.

Заявник вважає, що на теперішній час у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, оскільки всі необхідні слідчі дії зі спірним майном проведено, у зв`язку з чим просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2022.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином та завчасно, причини неявки суду не відомі.

Слідчий суддя, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання та матеріали, які слугували підставою для накладення арешту, дійшов до наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2022 в рамках кримінального провадження №0000860 від 10.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК Українинакладено арешт, на автомобіль «Skoda Octavia», н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_4 , із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним автомобілем.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 17.11.2022 вбачається, що при арешті майна слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави для висновку, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Крім того, зі змісту ухвали слідчого судді від 17.11.2022, такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна застосовано на підставі ч.3 ст.170 КПК України з метою збереження речових доказів, оскільки вказаний транспортний засіб був учасником дорожньо-транспортної пригоди та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень.

Звертаючись із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України заявник вказує, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, оскільки всі необхідні слідчі дії зі спірним майном проведено, проведено судово-автотехнічну експертизу технічного стану транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, не виявлено.

Таким чином, оскільки в клопотанні про скасування арешту майна заявником не доведено, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба, як того вимагають положення абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, у зв`язку з чим, у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2022 у кримінальному провадженні №0000860.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя