ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1996/20

Номер провадження 1-кп/495/244/2023

04 квітня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000178 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з неповно-середньою освітою, працюючого трактористом, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні дитину 2019 року, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Сарата Саратського району Одеської області, громадянина України, з неповно-середньою освітою, не працюючого, перебуваючого у цивільному шлюбі, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, з неповно-середньою освітою, працюючого трактористом, одруженого, маючого на утриманні дітей 2008 року, 2009 року та 2013 року, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоїли кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, обвинувачений ОСОБА_5 попередньо вступивши у злочинну змову з обвинуваченим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , поєднаному єдиним злочинним умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, 28.01.2020 року приблизно о 23:00 годині, прибули до будівлі вівчарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , звідки шляхом вільного доступу демонтували 36 листів шестихвильового шиферу вартістю по 60 гривень за один лист шиферу.

Після чого, викрадений шифер обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перевезли за допомогою мотоблоку до місць мешкання останніх, тим самим, обернувши викрадений шифер на свою користь та завдавши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальний збиток на загальну суму 2160 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними себе визнала у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодились з тим, щоб судовий розгляд обмежився їх допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинувачених. Їм було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що дійсно він разом з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , 28.01.2020 року о 23:00 год. прибули до будівлі вівчарні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , звідки вони демонтували 36 листів шестихвильового шиферу, після чого на мотоблоці перевезли його до своїх місць мешкань. Зазначив, що він з обвинуваченим ОСОБА_4 знімали та подавали шифер обвинуваченому ОСОБА_5 , який його складав. Скоїти крадіжку запропонував обвинувачений ОСОБА_5 . У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті та надав аналогічні пояснення які збігаються з поясненнями обвинуваченого ОСОБА_3 . У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті та надав аналогічні пояснення які збігаються з поясненнями обвинуваченого ОСОБА_3 . У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винними обвинувачених ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадання чужого майна (крадіжці), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винними обвинувачених ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадання чужого майна (крадіжці), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винними обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадання чужого майна (крадіжці), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити їм покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У ч. 3 ст. 50 КК України зазначено, що покарання не має на меті завдати засудженій особі фізичних страждань або принизити її людську гідність. Згідно з приписами ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, за змістом ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, задовільну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, його щире каяття в скоєному.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, а саме те, що він щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району, а також враховуючи думку потерпілого, який у своїй письмовій заяві вказав, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має та просить покарати його на розсуд суду, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, задовільну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, його щире каяття в скоєному.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, а саме те, що він щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району, а також враховуючи думку потерпілого, який у своїй письмовій заяві вказав, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має та просить покарати його на розсуд суду, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, задовільну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, його щире каяття в скоєному.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного, а саме те, що він щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання на території Білгород-Дністровського району, а також враховуючи думку потерпілого, який у своїй письмовій заяві вказав, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має та просить покарати його на розсуд суду, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Стягнути с обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно в рівних частках на корить держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1634 грн. 40 коп.

Речові докази: 36 листів шестихвильового шиферу, які передані на зберігання під розписку обвинуваченим повернути власнику.

Скасувати арешт з 36 листів шестихвильового шиферу, який був накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2020 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути с засуджених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно в рівних частках на корить держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1634 грн. 40 коп.

Речові докази: 36 листів шестихвильового шиферу, які передані на зберігання під розписку обвинуваченим повернути власнику.

Скасувати арешт з 36 листів шестихвильового шиферу, який був накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2020 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженим та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1