Справа № 686/171/23
Провадження № 1-кс/686/1179/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000465,

встановив:

07.02.2023 року слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, що було тимчасово вилучене 06.02.2023 року, в ході проведення обшуків, а саме: на автомобіль марки «Audi» моделі «А8», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , поміщений на спец-майданчик ГУНП в Хмельницькій області ( м.Хмельницький, вул. Курчатова, 120Д), та ключі до цього автомобіля, а також на вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 , у квартирі АДРЕСА_1 , грошові кошти, у кількості 65 купюр номіналом по 500 гривень (ХГ7976856, ХВ6540044, АП6521280, АЖ9031507, ЗА5940075, ХА8557294, ХЖ3461650, ВЗ3363955, ББ2392771, АЛ8020511, ВД2582896, АЖ2256786, АД3874301, АЖ2446750, БВ4841096, ЄЖ7405162, ХЕ5724837, АЛ6343352, ЄЄ7263497, ЄИ7135793, ФД5777483, ВВ9269159, ВА5671749, УД2453245, СД0824556, ЛГ0942323, УБ8664225, ГБ2740338, ВА5215820, ЕЄ4812458, АЄ4884830, АВ1024295, ЦБ2148294, АВ1313823, ЕЗ4638535, ХЖ7654569, ВИ3670265, ХВ4152704, ЦБ6893120, ХЗ1699834, ЗБ1487059, АП5509422, ЄВ0004117, ЗБ087577, ХЖ7794321, ЛБ1220795, ВА6100617, ВХ5987093, АА1565242, ХЖ1939557, СД3309313, МА8838298, ЗБ2946863, ГК0448585, ЛД5099932, ЛГ6867153, ФЗ0189971, ЛИ4977866, УБ4699091, ВБ9709168, УД2575226, ФЗ9536164, СГ3947972, СЖ7968638, МВ8243558), загальною сумою 32 500 гривень, поміщені до сейф-пакету №7361802; грошові кошти, у кількості 11 купюр номіналом по 100 доларів США (PB48641764M, PF44525462J, PF44525463J, PF44525464J, PB48641758M, PB48641759M, PB48641760M, PB48641761M, PB48641763M, PB48641762M, PH11245043B), загальною сумою 1100 доларів США, поміщені до сейф-пакету №7361803.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зі змісту ст. 170 КПК України вбачається, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, крім того, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Водночас, за змістом ч. 2 ст.64-2 КПК України, у випадку коли вирішується питання про арешт майна третьої особи, суб`єктом звернення із клопотанням про арешт майна є лише прокурор.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане слідчим клопотання не відповідає.

Так, клопотання слідчого складено формально та містить лише перелік майна, обставини його вилучення, посилання на положення закону, які стосуються конфіскації майна як виду покарання та спеціальної конфіскації майна, а також визначення арешту майна. Разом з тим, у поданому клопотанні слідчий взагалі не зазначає, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні. До клопотання долучено постанови слідчих про визнання майна, на яке просить накласти арешт слідчий, речовими доказами, однак у клопотанні слідчий не аргументує, яке значення має вказане майно, як речові докази, та які саме обставини за допомогою цих доказів можливо довести у кримінальному провадженні № 0000465, яке розслідується по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно (у випадку, якщо накладення арешту необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів). В цьому контексті наявність постанов слідчих про визнання майна речовими доказами, в яких також відсутня аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст.98 КПК України.

Крім того, не зазначає слідчий у клопотанні, на чиє майно (грошові кошти) він просить накласти арешт, хоча мав би зазначити конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Також, у клопотанні слідчого зазначено, що автомобіль марки «Audi» моделі «А8», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , однак будь-яких документів, на підтвердження вказаної обставини, слідчий до клопотання не долучає.

Також, у випадку, якщо слідчий просить накласти арешт на майно, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання, у клопотанні слідчого мали б бути: зазначено підстави та відповідне обґрунтування необхідності такого арешту майна, та долучено документи, які б надали можливість слідчому судді пересвідчитись у правомірності, в даному випадку, тимчасового вилучення майна, та в обґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри, у випадку, якщо все майно, на яке просить накласти арешт слідчий, належить саме підозрюваному.

Не наведено у клопотанні слідчого й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. Не зазначено, яка є необхідність у застосуванні заборон відчуження, користування та розпорядження майном, на яке просить накласти арешт слідчий.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого слідчим клопотання не містять актуальних контактних даних осіб, яким належить майно, на яке просить накласти арешт слідчий, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити вказаних осіб про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Також, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що слідчий просить розглядати без повідомлення підозрюваного, захисника та інших співвласників майна, що дає підстави вважати, що подане клопотання стосується інтересів третіх осіб, однак, суб`єктом звернення із таким клопотанням про арешт майна, за наявності правових підстав, мав би бути прокурор.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором.

Відповідно до ч. ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_2 , яке погоджено з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000465, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя