Справа № 570/839/23
Номер провадження 1-кс/570/182/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

дізнавача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД ВП №1 Рівненського РУП Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 20.02.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и в :

Як вбачається із клопотання, 20.02.2023 надійшло повідомлення від ст. о/у Рівненського УВБ - Ремняки, про те, що за адресою: с. Олександрія Рівненського району по вул. Центральній, в ході відпрацювання даної території, встановлено, що у відділенні «Нової Пошти», що за вказаною вище адресою, у військовослужбовця при отримані посилки, в середині останньої було виявлено речовину, що ззовні схожа на наркотичний засіб/психотропну речовину.

У ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старший солдат, військової частини НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 , який, добровільно видав, на підставі заяви мобільний телефон марки Самсунг Гелексі, моделі А 04, з ІМЕІ НОМЕР_2 .

Мобільний телефон марки Самсунг Гелексі, моделі А 04, з ІМЕІ НОМЕР_2 є речовим доказом.

Мобільний телефон марки Самсунг Гелексі, моделі А 04, з ІМЕІ НОМЕР_2 зберіг на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення, а також необхідний для огляду вмісту інформації, що може бути доказом у даному криміальному провадженні, а тому може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та являється речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

У клопотанні зазначається, що на даний час є підстави вважати, що вищевказане майно є предметом вчинення злочину, а тому відповідно до ст. 98 КПК України, є речовим доказом, та має доказове значення у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні дізнавач клопотання підтримала.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, судом було вжито заходів для належного повідомлення особи про час і місце розгляду клопотання шляхом надіслання судової повістки за адресою, зазначеною у клопотанні.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Вислухавши пояснення дізнавача, яка клопотання підтримує, оскільки вилучене майно має суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, а саме використання як доказу, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою запобігання настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню,оскільки не накладення арешту на дане майно може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженнюна нього необхідно накласти арешт, слідчий суддяприходить до висновку, що клопотання слід задоволити.

Стаття 173 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою старшого дізнавача СД ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 від 20.02.2023 р. вищевказана вилучена річ визнано речовими доказами, за наведених обставин, з метою збереження речових доказів, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задоволити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки Самсунг Гелексі, моделі А 04, з ІМЕІ НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1