УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2023 Справа №607/4566/23

Провадження №1-кп/607/1256/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0001218 від 21 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0001218 від 21 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , вважає за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України та підсудний Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні не заперечили щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим ст. 291 КПК України.

Аналізуючи обвинувальний акт у кримінальному провадженні №№0001218, суд приходить висновку, що він відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України і підстав для його повернення не вбачає.

Кримінальне провадження підсудне Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області.

Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої статті 284 КПК України.

Клопотань щодо розгляду даного кримінального провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 31 КПК України колегіально судом у складі трьох суддів, від учасників судового провадження, зокрема обвинуваченого, не надходило.

Відтак, судовий розгляд слід здійснювати одноособово, у відкритому судовому засіданні.

Крім цього, прокурором в підготовчому судовому засіданні подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, що визначені при застосуванні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а строк такого заходу забезпечення кримінального провадження закінчується 15 березня 2023 року.

Захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 заперечив та просив у його задоволенні відмовити, оскільки прокурором не доведено існування ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу. Окрім цього, просить врахувати, що ОСОБА_4 , позитивно характеризується, є учасником бойових дій, перебуває на військовому обліку та бажає стати на захист України від військової агресії російської федерації, а тому просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити строк тримання під вартою.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 серпня 2022 року під час досудового розслідування була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжений строк якого закінчується 15 березня 2023 року.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 3 ст. 315 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Таким чином, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим в злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується; дані, що характеризують його особу, зокрема: вік, стан здоров`я, відсутність місця роботи; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, не одружений, відсутність утриманців.

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальне правопорушення, з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні, в тяжкого та особливо тяжкого злочинів, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на строк, що не перевищує 60 днів.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на домашній арешт до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001218 від 21 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 307 КК України у судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 12 год. 00 хв. 23 березня 2023 року.

Судовий розгляд здійснювати одноособово, у відкритому судовому засіданні.

Про час розгляду справи повідомити учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11 травня 2023 року до 23 год. 59 хв.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду, в частині застосованого запобіжного заходу до обвинуваченого, може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1