Справа 291/72/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт.Попільня Житомирської області заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 291/72/23 (1-кп/291/61/23) відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Ружинського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження № 291/72/23 (1-кп/291/61/23) відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Головуючим по справі суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід мотивуючи, тим, що обвинувачена ОСОБА_4 працює Ружинським селищним головою Бердичівського району Житомирської області, з якою в силу виконання посадових обов`язків в неї склалися добрі, робочі відносини.

Вважає, що вищевикладені обставини виключають можливість її участі в розгляді вказаного кримінального провадження та можуть викликати сумніви у неупередженості судді та законності ухвалених в подальшому при розгляді вказаного кримінального провадження процесуальних судових рішень та вироку, вважає за необхідне заявити самовідвід.

Дослідивши заяву про самовідвід, суддя приходить до наступного висновку.

Неупереджений судовий розгляд є одним із завдань кримінального провадження.

Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч. 1 ст. 21 КПК України).

Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КПК України).

Згідно з вимогами статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Тобто, довіра до суду є запорукою того, що судове рішення буде сприйняте, як законне та справедливе.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі,

та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштан проти Швейцарії», тощо), важливим питанням є довіра, яку суди мають вселяти у громадськість в демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, має брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід від участі в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Згідно пункту 1 частини третьої статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Частиною 1 ст. 21 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Частиною першою статті 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно частини другої статті 82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює провадження одноособово, справа розглядається в тому самому судді іншим суддею.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення справи.

Норма про відвід (самовідвід) гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Враховуючи, що суддя ОСОБА_3 , висловила своє суб`єктивне переконання відносно неможливості винесення нею об`єктивного рішення у справі № 291/72/23 (1-кп/291/61/23), з метою виключення сумніву щодо об`єктивного, безстороннього розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, з урахуванням положень пункту 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення заяви про самовідвід судді у даній справі.

Керуючись статтями 75, 76, 80-82, 309, 369, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 291/72/23 (1-кп/291/61/23) відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - задовольнити.

Передати справу до канцелярії Ружинського районного суду Житомирської області для визначення іншого судді - для розгляду справи у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1