Єдиний унікальний номер 205/5997/22
1-в/205/477/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю
прокурора - ОСОБА_3
представника ДВК89 - ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
засудженого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні ДУ «Дніпровська ВК №89» клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного за вироком Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2002 року на покарання у виді позбавлення на певний строк -,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває клопотання ОСОБА_6 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного за вироком Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2002 року на покарання у виді позбавлення на певний строк.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 , підтримав свого підзахисного.
Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні клопотання.
Представник виправної установи ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання, пояснивши, що засуджений за період відбування покарання має 5 стягнень, які були погашені, поведінка стабільна, керована.
Суд, дослідивши клопотання засудженого, його особову справу, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Апеляційного суду м. Києва від 06.06.2002 року за ст.. 69, п.п. «а» , «г», «е», «з», «і» ст.. 93, ст..ст. 42,43 КК України (в редакції 1960 року), ч. 1 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 15, ч. 1, ст.. 153, ч.2 ст. 153, ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції 2001 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою колегії суддів палати Верховного суду України у кримінальних справах від 28.11.2002 року вказаний вище вирок від 06.06.2002 року, залишено без змін.
На даний час ОСОБА_6 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі у ДУ Дніпровська виправна колонія № 89.
У своїй заві засуджений стверджує що відносно нього порушується рішення Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(II)/2021), порушуються ст.. 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, порушено ст.. 90 КПК України, та рішення ЄСПЛ від 11.03.2021 року, та просить замінити йому покарання довічне позбавлення волі на певний термін позбавлення волі.
Суд не погоджується з такими доводами ОСОБА_6 з наступних підстав.
Так дійсно Рішенням Конституційного Суду України від 29 грудня 1999 року, положення статті 24 Загальної частини та положення санкцій статей Особливої частини Кримінального кодексу України, які передбачають смертну кару як вид покарання, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та втратили чинність з моменту ухвалення цього Рішення. В той же час, згідно з п.3 резолютивної частини зазначеного Рішення, Верховній Раді України необхідно привести Кримінальний кодекс України у відповідність з цим Рішенням Конституційного Суду України.
22.02.2000 року Законом України №1483-ІІІ Кримінальний кодекс України 1960 року доповнено статтею 252 «Довічне позбавлення волі», а також доповнено статтю 23 пунктом 1-1) вказаного Кодексу, якими передбачалося застосування до осіб, що вчинили злочини, довічне позбавлення волі. Вказаний вид кримінального покарання у виді довічного позбавлення волі був встановлений законодавцем з метою заміни такого виду покарання, як смертна кара.
Висловлене Конституційним Судом України рішення узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, згідно яких заміна смертної кари на довічне позбавлення волі, встановлене новим кримінальним законом, а не на позбавлення волі строком на певний строк.
ОСОБА_6 був засуджений вироком суду до довічного позбавлення волі вироком Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2002 року, тобто в період, коли кримінальний закон передбачав можливість застосування такого покарання, як довічне позбавлення волі за вчинення особливо тяжких злочинів, але ОСОБА_6 не було здійснено заміни смертної кари в порядку помилування на покарання у виді позбавлення волі на момент ухвалення вироку відносно ОСОБА_6 .
Таким чином, на думку суду, клопотання засудженого ОСОБА_6 є необґрунтованим, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, відповідно ст. 84 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного за вироком Апеляційного суду м. Києва від 06 червня 2002 року на покарання у виді позбавлення на певний строк відмовити.

На ухвалу можуть бути подані апеляції до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1