Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
204/4372/22: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Кримінальні правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту; Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп’яніння.
Надіслано судом: 14.02.2023. Зареєстровано: 16.02.2023. Забезпечено надання загального доступу: 17.02.2023.
Дата набрання законної сили: 13.02.2023
Номер судового провадження: 11-кп/803/639/23
ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/639/23 Справа № 204/4372/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участюпрокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційні скарги: прокурора ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 , подані на вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Волоське Дніпровського району Дніпропетровської області, громадянин України, який раніше не був засудженим та не має утриманців, зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2861 КК України із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік та позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислений з моменту приведення вироку до виконання.

Зараховано у строк відбування покарання термін його тримання під вартою з 28.06.2022 по 05.07.2022 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 скасований, а внесена застава у розмірі 49620 грн повернута заставодавцю.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1372,96 грн.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до ст.100 КПК України:

Автомобіль «ВАЗ-21051С», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 - повернуто законному власнику; автомобіль «SkodaOktavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_12 - повернуто законному власнику.

Арешт на автомобіль «ВАЗ-21051С», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_11 , шляхом заборони на відчуження та розпорядження, накладений ухвалою Бабушкінського

районного суду м.Дніпропетровська від 27.04.2022 року - скасовано.

Арешт на автомобіль «SkodaOktavia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_12 , шляхом заборони на відчуження та розпорядження, накладений ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27.04.2022 року скасовано.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 о 18:30 год. 20.04.2022 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (2,35%о), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, не маючи відповідної категорії керувати транспортним засобом, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21051» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 16.11.2010, належить ОСОБА_11 , здійснював рух по проїзній частині вул. Щепкіна з боку вул. Павлова в напрямку проспекту Сергія Нігояна у Чечелівському районі міста Дніпра, перевозячи, в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні ОСОБА_7 .

Під часруху о19:00год.20.04.2022року попроїзній частинівул.Щепкіна,у Чечелівськомурайоні містаДніпра,водій ОСОБА_8 ,у районі електроопори СВ 102-2, виїжджаючи на заокруглення праворуч, проявляючи злочинну самовпевненість, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, при відсутності зовнішніх факторів, що змушували його порушувати ті або інші вимоги Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням та допустив виїзд на смугу зустрічного руху де скоїв зіткнення з автомобілем «SkodaOktavia» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 , який рухався в зустрічному напрямку. Після зіткнення водій ОСОБА_8 покинув місце пригоди.Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ВАЗ 21051» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми, садна в лобній області по центру з переходом праворуч, закритого перелому лівої променевої кістки в середній третині зі зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1288е від 09.06.2022, за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи СЕ №19/104-21/12787-ІТ від 31.05.2022, водій ОСОБА_8 керуючи автомобілем «ВАЗ 21051» реєстраційний номер НОМЕР_1 порушив вимоги п. 2.9 (а), п. 10.1, п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України (далі Правил), а саме: 2.1(а) Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: (а) посвідчення водія на право керувати транспортним засобом відповідної категорії;п. 2.9 (а) «Водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»; п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» невиконання яких, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали. Отже, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не маючи відповідноїкатегорії керуватитранспортним засобом, являючись особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, порушив вимоги п. 2.9(а), п. 10.1, п. 2.1(а)Правил, унаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 2861 КК України.

У поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_13 просить вирок суду першої інстанції змінити у частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, виключивши із резолютивної частини посилання на призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Прокурор мотивує своє прохання тим, що таке додаткове покарання, як позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю застосовується як додаткове у разі, якщо вчинення злочину було пов`язане із посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Призначення такого додаткового покарання особі, яка не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Як убачається із змісту встановленого і викладеного у вироку суду обвинувачення ОСОБА_8 керував автомобілем ВАЗ 21051, не маючи посвідчення водія, яким порушив вимоги п.2.1а ПДР України.

Проте, суд при призначенні покарання на це уваги не звернув і призначив додаткове покарання, яке у даному випадку не підлягає застосуванню.

У апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить про скасування вироку суду першої інстанції та призначення повторного судового розгляду матеріалів кримінального провадження.

Посилається на те, що під час як досудового розслідування, так і під час судового розгляду йому не було роз`яснено право укласти угоду про примирення із обвинуваченим ОСОБА_8 .

Під час судового розгляду справи він, ОСОБА_7 , висловлював свою думку щодо відсутності з його боку претензій до обвинуваченого та не наполягав на призначенні суворого покарання і його письмова промова у дебатах була долучена до матеріалів справи.

На час складання апеляційної скарги потерпілий зазначає про існування такої угоди між ним та ОСОБА_8 і вважає цю обставину підставою для скасування вироку суду і призначення нового судового розгляду для виконання судом вимог ст.468, 474,475,469 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 просить у поданій апеляційній скарзі змінити вирок суду першої інстанції, та, застосувавши ст.69 КК України, призначити його підзахисному ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.2861КК України у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначає при цьому, що його підзахисний ОСОБА_8 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував шкоду потерпілому і той не наполягав на призначенні суворого покарання, раніше не був засудженим, відсутність обтяжуючих обставин і ця сукупність обставин, на думку сторони захисту, давала суду підставу для застосування приписів ст.69 КК України щодо ОСОБА_8 .

Встановлені судом обставини, як вони викладені у вироку суду, правильність юридичної кваліфікації дій ОСОБА_8 захисник не оспорює.

Під час апеляційного перегляду:

-прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 у повному обсязі, проти задоволення апеляційних скарг потерпілого та захисника заперечувала;

-потерпілий ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу захисника та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора;

-захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали апеляційні скарги сторони захисту та потерпілого, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження у межах поданих апеляційних скарг та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Як убачається із змісту поданих сторонами апеляційних скарг у них не оспорюється встановлені та викладені у вироку суду обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального проступку, правильність наданої юридичної кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.2861КК України, тому, колегія суддів вирок у цій частині не переглядає.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті)Особливої частиницього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбаченихчастиною другоюстатті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положеньЗагальної частиницього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

2. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За вимогами ст.55 КК України покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове лише у тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане із посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Як убачається із встановлених судом обставин ОСОБА_8 керував автомобілем марки ВАЗ 21051, не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами та, відповідно, порушив п.2.1а ПДР України.

За таких умов суд не повинен був призначати ОСОБА_8 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. Тобто, суд неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність.

Доводи апеляційної скарги прокурора є слушними та такими, що підлягають задоволенню, а вирок суду зміні у порядку п.1 ч.2 ст.407,п.4 ч.1 ст.408 КПК України, у частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

У частині призначеного ОСОБА_8 основного покарання колегія суддів вважає, що вид і розмір такого покарання призначений судом із урахуванням ступіня тяжкості вчиненого діяння, яке є кримінальним проступком, характеристики особи ОСОБА_8 , думки потерпілого щодо призначення обвинуваченому м`якого покарання.

Так, суд , зокрема зазначив, що ОСОБА_8 раніше не був засуджений, вчинив кримінальний проступок у стані алкогольного сп`яніння, позитивно характеризується за місцем мешкання, щиро кається у скоєному, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду у повному обсязі і призначив ОСОБА_8 покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, тобто, мінімальне покарання у межах санкції ч.1 ст.2861 України.

При цьому суд обгрунтовано зазначив про відсутність таких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та надавали підстави для застосування ст.69 КК України.

Колегія суддів також погоджується із висновками суду першої інстанції щодо неможливості застосування до ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, враховуючи вимоги Закону України №1231-IX від 16.02.2021 року.

Підстав для задоволення апеляційних вимог захисника ОСОБА_9 та застосування до ОСОБА_8 вимог ст.69 КК України колегія суддів також не убачає, як і підстав для задоволення апеляційних вимог потерпілого ОСОБА_7 щодо необхідності скасування вироку суду та призначення повторного судового розгляду справи з підстав порушення судом вимог 468, 474,475,469 КПК України.

Так, матеріали кримінального провадження №000521 від 21.04.2022 року щодо ОСОБА_8 надійшли до суду та були розглянуті судом першої інстанції за правилами та у порядку гл. 27-28 КПК України.

Як убачається із матеріалів, під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_7 дійсно зазначав про відсутність з його боку претензій матеріального характеру, просив застосувати до ОСОБА_8 м`яке покарання, із застосуванням ст.69 КК України ( а.п.38-39) і додав свої письмові пояснення із таким проханням ( а.п.37).

Сторони не зазначали суду першої інстанції про бажання укласти угоди, а вимоги ч.1 ст.469 КПК України забороняють суду виступати із ініціативою для укладання такого виду угод.

За результатами судового розгляду судом був ухвалений вирок суду, яким ОСОБА_8 був визнаний винний за ч.1 ст.2861КК України, із призначенням покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407,418,419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.2861КК України змінити у частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.2861 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, без позбавлення права керування транспортними засобами.

У решті вирок залишити без змін.

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною, але, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...