Справа № 158/2006/21 Провадження №11-кп/802/844/22 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.396 КК УкраїниДоповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_11 ,

представника потерпілих - ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, засуджено:

- за ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
- за ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого засуджено:
- за ч.2 ст.296 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.
ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України, визнано невинним та виправдано у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, учня 12-го класу заочної форми навчання Карпилівського ліцею Цуманської селищної ради Волинської області, неодруженого, раніше не судимого, засуджено:
- за ч.2 ст.296 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, засуджено:

- за ч.2 ст.296 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.
Вирішено питання про речові докази та долю арештованого майна.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_13 18.04.2021 близько 01 години перебуваючи на території АЗС «WOG», що розташована по вул. Мирна, 1 селі Дідичі Луцького району Волинської області, умисно грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, групою осіб, вчинили хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, яке проявилась в заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , та пошкодженні майна останнього.
Так, у вказаний час ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_13 в АДРЕСА_4 , на території АЗС «WOG», яке працює цілодобово, через нікчемний привід, демонструючи власну зверхність, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які супроводжувались особливою зухвалістю, а також бажаючи возвеличитись за рахунок приниження інших осіб, усвідомлюючи, що його дії відбуваються в умовах очевидності для інших людей, умисно, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до загальноприйнятих норм моралі, існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з метою пошкодження майна, кинув камінь в автомобіль марки «Nissan Terrano 2», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким на територію заправки приїхали ОСОБА_14 разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , розбив лопатою вікно передніх правих дверей та пошкодив ручкою від лопати передні ліві двері вказаного транспортного засобу.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 , тримаючи у руці дерев`яне руків`я від лопати, висловив погрозу її застосування, демонструючи реальну готовність до її застосування, яку потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 враховуючи обставини, що склалися, а саме: його агресивна поведінка, а також демонстрація ним дерев`яного руків`я від лопати, сприйняли як реальну загрозу для життя та мали реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози, та в наказному тоні висловив розпорядження пасажирам вказаного автомобіля вийти з нього, та спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_14 , що виразилось у нанесенні декількох ударів кулаками в грудну клітину та обличчя останнього.
Окрім цього ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_13 , продовжив порушувати громадський порядок, виражаючи явну неповагу до загальноприйнятих норм моралі, існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, нецензурно висловлюючись в бік потерпілого ОСОБА_17 , оточили з різних сторін потерпілого, та ОСОБА_7 безпричинно почав наносити удари кулаками в обличчя останнього та застосовуючи силові прийоми кидати його на асфальт, не реагуючи на зауваження припинити протиправні дії.
Охоплений єдиною метою, грубо порушуючи громадський порядок, ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_13 , оточили автомобіль марки «Nissan Terrano 2» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на задньому сидінні якого знаходився ОСОБА_16 , намагаючись самоутвердитися за рахунок приниження іншого, висловлюючи погрози вбивством, в присутності сторонніх осіб, спричинили останньому тілесні ушкодження, що виразилось в нанесенні ОСОБА_13 двох ударів задніми дверима автомобіля по голові, більше п`яти ударів кулаками та коліном в ділянку голови потерпілого, ОСОБА_7 більше двох ударів кулаками в голову, та ОСОБА_9 більше десяти ударів кулаками в голову та по тулубу, придушенні паском безпеки за шию потерпілого, від чого останній втратив свідомість, та отримав тілесні ушкодження.
Незважаючи на намагання потерпілих уникнути конфлікту, неповнолітній ОСОБА_13 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, свідомо передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з хуліганських мотивів, безпричинно наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_14 , після чого безпричинно наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_18 , чим спричинив останньому фізичний біль, а ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_9 , з хуліганських мотивів, спричинили потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження, що виразилось у безпричинному нанесенні ОСОБА_9 удару ногою в пах та кулаком в голову потерпілого, та продовженні нанесення ударів ногами ОСОБА_9 після падіння потерпілого на асфальт в ділянку голови, а ОСОБА_7 ударів ногами по тулубу останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , наздогнали потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_14 та ОСОБА_17 , які прямували на стаціонарний пост поліції за допомогою, та безпричинно спричинили останнім тілесні ушкодження, що виразилось у нанесенні ОСОБА_9 , більше двох ударів кулаками та ногами в голову ОСОБА_14 , одночасному нанесенні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , більше двох ударів кулаками та ногами, кожним, в голову ОСОБА_14 . При цьому ОСОБА_13 , накинувши на голову ОСОБА_14 капюшон, штовхнув останнього на асфальт і протягнув потерпілого тулубом по ньому, а у подальшому безпричинно наніс ОСОБА_14 не менше трьох ударів кулаками і ногами в голову та по тулубу, після чого безпричинно наніс удар кулаком в голову та ногою по тулубу потерпілого ОСОБА_17 .
В подальшому, ОСОБА_9 з хуліганських мотивів, безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_15 один удар кулаком правої руки в обличчя та один удар ногою в голову, від яких останній впав на спину, та натягнувши куртку на голову спільно з ОСОБА_7 нанесли ще більше двох ударів кожен ногами по голові потерпілого.
Вищевказаним протиправними діями ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 спричинили потерпілим ОСОБА_16 та ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а потерпілим ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 легкі тілесні ушкодження.
Крім того, досудовим слідством обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачувався у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у сховище за наступних обставин: ОСОБА_9 18.04.2021 близько 01 години, перебуваючи на території АЗС «WOG», що розташована по вул. Мирна, 1, в с. Дідичі Луцького району Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час вчинення хуліганських дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, здійснив проникнення через передні пасажирські двері в автомобіль марки «Nissan Terrano 2», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , припаркований навпроти літнього майданчика заправної станції, який перебував у користуванні ОСОБА_14 , в якому на передньому пасажирському сидінні висіла курточка потерпілого ОСОБА_14 , звідки з внутрішньої кишені таємно викрав грошові кошти в розмірі 500 доларів США, що згідно офіційного курсу валют станом на 18.04.2021 становить 13 980 гривень, 19 000 гривень та лазерну рулетку фірми «BOSCH», вартістю 12 000 гривень, яка знаходилася між передніми сидіннями автомобіля, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальні збитки на загальну суму 44 980 гривень.
У поданій апеляційній скарзі прокурор вказує, що апеляційна скарга подається у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким виключити з визначеного судом доведеного формулювання та формули обвинувачення ОСОБА_7 кваліфікуючу ознаку - застосування предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.296 КК України, а саме в тому, що він, за попередньою змовою групою осіб, спільно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і неповнолітнім ОСОБА_13 18.04.2021, близько 01 години, перебуваючи на території АЗС «ВОГ», що розташована по вулиці Мирна, 1, селі Дідичі Луцького району Волинської області, умисно грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, групою осіб, вчинили хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке проявилось у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , а також пошкодженні снігозбиральною лопатою автомобіля марки «Nissan Terrano 2», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , і висловлення погроз її застосування шляхом заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 . Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги; прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав з підстав викладених у ній; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які апеляційну скаргу прокурора заперечили; обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , представник потерпілих ОСОБА_12 , просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вирок суду просили залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Встановлені судом та викладені у вироку фактичні обставини кримінального провадження, а також доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, в апеляційних скаргах не оспорюється та не заперечується.
Разом з тим перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора стосовно неправильної кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України колегія суддів враховує наступне.
Диспозиція ч.4 ст.296 КК України передбачає відповідальність за вчинення хуліганства із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Як вбачається з вироку суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 умисно грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, групою осіб, вчинив хуліганство, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, яке проявилось в заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , та пошкодженні майна останнього.
Вказавши про те, що лопата була спеціально пристосованим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, суд кваліфікував хуліганські дії ОСОБА_7 за ч.4 ст.296 КК України.
Між тим, відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій.
Застосування або спроба застосування предметів, підібраних на місці злочину, які не були спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, не дає підстав для кваліфікації дій винного за ч.4 ст.296 КК України.
Як встановлено судом ОСОБА_7 під час вчинення хуліганських дій, пошкодження автомобіля марки «Nissan Terrano 2», погроз заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим використовував снігозбиральну лопату, яка була ним підібрана на території АЗС «ВОГ», жодним чином для цього її не пристосовуючи (не видозмінюючи, не перероблюючи), а навпаки умисел на її використання у обвинуваченого, за матеріалами кримінального провадження, виник спонтанно та ситуаційно, а тому посилання суду на те, що дана лопата була спеціально пристосованим предметом для нанесення тілесних ушкоджень під час хуліганства є неправильним та підлягає виключенню з фактичних обставин справи, наведених у мотивувальній частині вироку.
З огляду на викладене та оскільки судом на підставі сукупності доказів у справі достеменно встановлено факт вчинення ОСОБА_7 хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, що в апеляційній скарзі не оспорюється та стороною захисту не заперечується, колегія суддів вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.296 КК України.
За таких підстав вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню зі зміною правової кваліфікації дій ОСОБА_7 з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.
За положеннями ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покаранняз тим, щоб особі за вчинений нею злочин, було призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Приписами ст.75 КК України передбачено, що якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.296 КК України, у зв`язку із перекваліфікацією його дій, колегія суддів, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, вину у вчиненому визнав, розкаявся, відшкодував завдані збитки, а також бере до уваги провокаційну поведінку самих потерпілих, що передувала бійці, а також позицію останніх, які просили суворо обвинувачених не карати.
До обставин, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття, відшкодування спричиненої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд не вбачає.
З урахуванням викладеного у сукупності колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, передбачене санкцією ч.2 ст.296 КК України, у вигляді 2 років обмеження волі і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства та на підставі ст.75 КК України звільняє ОСОБА_7 від відбування основного покарання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Разом з тим з огляду на фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає за необхідне встановити йому максимальний строк випробування тривалістю 3 роки. На переконання колегії суддів апеляційного суду саме такий іспитовий строк буде необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_7 з метою захисту інтересів суспільства та протягом якого можливо забезпечити дієвий контроль за поведінкою ОСОБА_7 та виконанням покладених на нього обов`язків.

Саме таке покарання, на думку колегії суддів, відповідатиме принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації, і буде адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності.
Враховуючи зазначене апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення
Керуючись ст.ст.376. 404, 405,407, 409, 411, 615 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.4 ст.296 КК України на ч.2 ст.296 КК України.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок набирає чинності негайно та може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його оголошення.

Головуючий:

Судді: