Справа № 294/424/20
Провадження № 1-кп/282/18/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.01.2023

смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000071 від 11.03.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійною технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 29.04.2004 Чуднівським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців;

- 18.08.2015 Чуднівським районним судом за ч.3 ст.185 України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з встановленням іспитового строку 2 роки;

- 14.07.2020 Червоноармійським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2020 року близько 23 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який знаходився за місцем свого проживання, виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна з домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, у вказаний день, час та місці, обвинувачений, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, підійшов до будинку за вищевказаною адресою, де користуючись відсутністю навколо сторонніх осіб та, переконавшись у непомітності своїх дій, за допомогою заздалегідь принесеного із собою металевого предмету (припону), зірвав скобу запірного пристрою із замком на вхідних дверях веранди та коридору, проникнувши всередину будинку, звідки викрав наступне майно: електричний масляний обігрівач торговельної марки «Термія» потужністю 1,2 кВт., радіоприймач торговельної марки «КІРО», новий комплект полуторної постільної білизни з бавовни, металеву миску ємністю 6 л., металеву миску ємністю 7 л., домашню консервацію, а саме: 0,5 л. аджики, 1 л. салату аджики, 0,5 л. столового буряка, 0,6 л огірків у кількості 2 банки, 0,7 л. помідор, 0,6 л. яблуневого варення, 0,2 л. сливового варення у кількості 2 банок, які ОСОБА_4 поклав до заготовленого пакету і мішка.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , у вказаний день, час та місці, підійшов до вікна літньої кухні, у якому рукою розбив вікно, через яке проник всередину приміщення, звідки викрав 0,5 л. смальцю у кількості 2 банки та вермішель «Мівіна» у кількості 2 пачок, після чого утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Даною крадіжкою потерпілій ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1550,16 грн.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказав, що у вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак надіслала заяву у якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має. Щодо призначення міри покарання обвинуваченому, поклалась на розсуд суду.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду, зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло та інше приміщення, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Судом враховуються фактичні обставини та характер злочинних діянь, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, а також дані про особу обвинуваченого, який неодружений, непрацюючий, по місцю проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, тобто вчинив кримінальне правопорушення, маючи не зняту та не погашену судимість.

Тому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому покарання за ч.3 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі, в межах строку, передбаченого санкцією вказаної норми кримінального закону.

Оскільки інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення скоєне ним до постановлення вироку Червоноармійським районним судом Житомирської області від 14.07.2020 року, суд при вирішенні питання про призначення йому остаточного покарання, у відповідності до ч.4 ст.70 КК України, призначає його з врахуванням вироку Червоноармійського районного суду Житомирської області від 14.07.2020 року, шляхом часткового складання призначених покарань.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню становлять 3768,24 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України. Керуючись ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Червоноармійського районного суду Житомирської області від 14.07.2020 року, визначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців.

Початок строку відбування призначеного покарання обвинуваченим ОСОБА_4 обчислювати з 28 грудня 2020 року, зарахувавши таким чином покарання, відбуте за попереднім вироком.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, а саме: 1256,08 грн. за проведення судової дактилоскопічної експертизи (висновок експерта №6/2-100 від 19.03.2020); 628,04 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №12/1-250 від 17.03.2020); 628,04 за проведення судової товарознавчої експертизи №12/1-249 від 19.03.2020; 628,04 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №12/1-248 від 17.03.2020); 628,04 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №12/1-251 від 17.03.2020.

Речовими доказами по справі, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Відділення поліції №5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, після набрання вироком суду законної сили, розпорядитися наступним чином:

- металевий предмет припон знищити;

- скляні банки з-під домашньої консервації у кількості 11 шт., повернути власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1