КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1117/2023 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
№ 753/4727/19
Категорія КК: ч. 2 ст. 286 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області Кагарлицького району с. Жовтневе, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 15 червня 2018 року, близько 10 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем-сміттєнавантажувачем «MAN TGA 26.310», д.н.з. НОМЕР_1 , на під`їзній дорозі між будинками № 28 та 30 по пр-ту Бажана в м. Києві, в порушення п.п. 1.5, 1.7, 2.3 підпунктів «б», «д» та п. 10.1 Правил дорожнього руху України, у житловій зоні, зупинившись біля тротуару, розпочав рух вперед по під`їзній дорозі навпроти будинку № 30 по пр-ту Бажана у м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки та скоїв наїзд на пішохода похилого віку ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину перед вказаним автомобілем-сміттєнавантажувачем справа наліво (відносно розташування транспортного засобу). Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла на місці пригоди.

В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_8 просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпання можливості їх отримання.

Апелянт вважає вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року відносно його підзахисного незаконним, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Захисник вбачає неповноту судового розгляду в безпідставній відмові у задоволенні клопотання сторони захисту щодо допиту свідків, а саме двох асистентів, які 18.06.2018 працювали разом з ОСОБА_7 .

Відмова у задоволенні клопотання захисника про доручення органу досудового розслідування провести слідчий експеримент з обвинуваченим та призначення автотехнічної експертизи з останнім та свідками вказаної події, на думку апелянта, також вплинула на правильність висновку суду щодо встановлення вини ОСОБА_7 . Апелянт зазначає, що показання експерта ОСОБА_10 є не логічними, не послідовними та не узгоджуються з доказами в кримінальному провадженні. Не вжито судом і заходів щодо допиту свідків зі сторони обвинувачення.

Крім того, захисник вказує, що судом не надано належної правової оцінки висновку автотехнічної експертизи від 21.01.2019 № 12-1/1902, оскільки в її основу покладено дані з оптичного диску із відеозаписами події, які було визнано судом недопустимими доказами.

Захисник зазначає, що суд, мотивуючи прийняте рішення, не точно виклав показання свідка ОСОБА_11 , вказавши, що потерпіла практично після завершення обходу транспортного засобу потрапила під ліву передню частину автомобіля під керуванням ОСОБА_7 . При цьому, суд не врахував, що показання обвинуваченого ОСОБА_7 з приводу фактичних обставин події, повністю узгоджуються з показаннями єдиного очевидця події - свідка ОСОБА_11 . При цьому її показання суперечать даним висновку судової експертизи від 21.01.2019 № 12-1/1902, чому також не було надано належної правової оцінки в нарадчій кімнаті.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, частково дослідивши докази, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_9 , тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджені наявними доказами у їх сукупності, які перевірялися судом першої інстанції в ході судового розгляду.

Зокрема вина обвинуваченого підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 , яка вказувала, що потерпіла переходила дорогу перед автомобілем-сміттєнавантажувачем «MAN TGA 26.310», д.н.з. НОМЕР_1 по діагоналі з правого боку наліво і їй залишався невеликий проміжок дороги, щоб завершити свій перехід, коли на неї здійснив наїзд ОСОБА_7 , даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.06.2018, поясненнями експерта ОСОБА_10 , який підтвердив правильність та достовірність даних зробленого ним висновку авто технічної експертизи № 12-1/1902 від 21.01.2019, проведеного на підставі наданих вихідних даних та матеріалів кримінального провадження, даними висновків судово-медичної експертизи № 61/1405/2 від 09.08.2018 та іншими доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

З показань свідка ОСОБА_11 , яка була допитана під час судового розгляду, вбачається, що 15.06.2018, близько 10 години вона перебувала вдома за адресою: м. Київ, пр. Бажана, 26. Подію дорожньо-трансопртної пригоди за участю обвинуваченого вона бачила з балкону, а саме як транспортний засіб «MAN TGA 26.310», д.н.з. НОМЕР_1 заїхав у двір їх будинку та забирав сміття з сміттєвих баків. Автомобіль «MAN TGA 26.310», р.н. НОМЕР_1 був у нерухомому стані деякий час. В цей період, попереду вказаного автомобіля, перед його кабіною, потерпіла почала переходити дорогу по діагоналі з правого боку. Водій вказаного транспортного засобу наїхав на неї. Наїзд він скоїв передньою лівою частиною свого транспортного засобу.

З даних судової автотехнічної експертизи № 12-1/1902 від 21.01.2019, правильність та достовірність даних якої підтвердив експерт ОСОБА_10 , під час його допиту в судовому засіданні, вбачається, що в діях ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР України з технічної точки зору. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п. 10.1 ПДР України. Невідповідність дій ОСОБА_7 вимогам п. 10.1 ПДР України перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні експерт ОСОБА_10 зазначив, що виконане ним експертне дослідження базувалось на вихідних даних, наданих слідчим, зокрема показаннях свідка-очевидця події ОСОБА_11 , інших даних матеріалів кримінального провадження. Відеозапис події, який також був наданий експерту, він переглянув лише з метою візуалізації тих вихідних даних, які були предметом дослідження. Сам відеозапис, як підтвердив експерт в судовому засіданні, ним не досліджувався. Більше того, експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні стверджував, що навіть у разі відсутності в розпорядженні експерта цього відеозапису, висновки, які були ним зроблені, не змінилися б. Тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про визнання вказаного висновку недопустимим доказом з тих підстав, що останній зроблений на основі відеозапису, який визнаний судом недопустимим. Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, судом першої інстанції в мотивувальній частині вироку також надана належна правова оцінка даним вказаного висновку та обґрунтовано визнано його допустимим доказом. Так само колегія суддів не вбачає невідповідностей наданих експертом ОСОБА_10 пояснень з приводу наданого ним висновку іншим доказам, які містяться в матеріалах судового провадження. Колегія суддів звертає увагу, що останні є логічними та послідовними, не суперечать даним висновку та узгоджуються з іншими письмовими доказами та показаннями свідка ОСОБА_11 , яка фактично є єдиним очевидцем події.

З даних протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицями до нього від 15.06.2018 вбачається, що труп потерпілої розташований під лівим переднім колесом транспортного засобу «MAN TGA 26.310», р.н. НОМЕР_1 .

З даних судово-медичної експертизи № 61/1405/2 від 09.08.2018 вбачається, що внаслідок наїзду транспортного засобу «MAN TGA 26.310», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 на потерпілу ОСОБА_9 , остання зазнала тяжких тілесних ушкоджень у виді травми декількох ділянок тіла /грудної клітини, живота та кінцівок/, які супроводжувались утворенням множинних переломів кісток, розривів внутрішніх органів та внутрішньою масивною кровотечею, що призвело до смерті ОСОБА_9 .

З даних висновку експерта № 12-1/1503 від 03.09.2018 вбачається, що на момент огляду автомобіля «MAN TGA 26.310»,д.н.з. НОМЕР_1 гальмівна система, система рульового керування та ходова частина знаходились в працездатному стані.

Вказані вище докази узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 в частині того, що ОСОБА_9 переходила дорогу в дворовій зоні перед автомобілем-сміттєнавантажувачем. Свій рух ОСОБА_9 розпочала з правого боку. Після того, як потерпіла пройшла певну відстань, водій ОСОБА_7 наїхав лівою передньою частиною свого автомобіля на ОСОБА_9 , яка, в результаті, опинилася під передніми лівими колесами вказаного транспортного засобу. Дії водія ОСОБА_7 , який перед початком руху не переконався, що це буде безпечно та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, здійснив наїзд на ОСОБА_9 свідчать про порушення ним п. 10.1 ПДР України. В результаті порушень ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху спричинена смерть потерпілої ОСОБА_9 . Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Всупереч доводам апеляційної скарги захисника судом вірно встановлені фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди та кримінального провадження. Докази, якими керувався суд під час постановлення обвинувального вироку узгоджуються між собою, зібрані у передбачений КПК України порядок. Доводи сторони захисту про неповноту судового розгляду, яка виразилась у відмові в задоволенні клопотань захисника про проведення повторної судової автотехнічної експертизи лише з тих підстав, що дані висновку № 12-1/1902 від 21.01.2019, серед іншого, ґрунтуються на даних відеозапису події, який визнаний судом недопустимим, колегія суддів вважає безпідставним. Так само колегія суддів не вбачає підстав для визнання неповноти судового розгляду у зв`язку з відмовою в задоволенні інших клопотань захисника. Останні були розглянуті судом та колегія суддів погоджується з тим, що зібраних доказів, які безпосередньо досліджені судом першої інстанції було достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Відмова в задоволенні клопотань захисника не вплинула на законність прийнятого судом рішення. Досліджений під час апеляційного розгляду висновок автотехнічного експертного дослідження № 177-04/21 від 19.04.2021, на думку колегії суддів, не виключає в діях ОСОБА_7 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду.

Покарання ОСОБА_7 призначено з дотриманням ст. 65 КК України.

Враховуючи викладене, вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 , як законний та обґрунтований, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга сторони захисту - без задоволення.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 286 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1117/2023 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1

№ 753/4727/19

Категорія КК: ч. 2 ст. 286 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області Кагарлицького району с. Жовтневе, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А :

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 286 КК України, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 23 січня 2023 року о 10 годині.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4