Справа № 357/3842/23
У Х В А Л А

про тримання під вартою

06 квітня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква, Київська область, працюючого, неодруженого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0001611, яке внесене до ЄРДР 05 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, слідчий ОСОБА_6 просила: застосувати запобіжний захід, тримання під вартою, строком на шістдесят днів до підозрюваного ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивувала тим, що ОСОБА_4 вручено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Вона обґрунтовується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

На її думку, якщо не застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, існує ризик того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється, тобто вчинити дії, про які зазначено у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На її думку, про можливість переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду свідчить те що: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років; дані, які характеризують підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_4 , зловживає алкогольними напоями, немає міцних соціальних зв`язків; усвідомлення ОСОБА_4 можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків.

На її думку, про можливість впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків свідчить те, що: ОСОБА_4 проживає за однією адресою зі свідками, які вказують на його причетність до злочину; фактор страху людини перед іншою людиною, яка спроможна застосувати фізичне насильство; здатність ОСОБА_4 до застосування або погрози застосування фізичної сили до членів сім`ї, які його побоюються, що підтверджується їхнім зверненням до правоохоронних органів; необхідність забезпечення безпеки свідків, унеможливлення незаконного впливу на них.

На її думку, про можливість підозрюваного ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вже вчинене, свідчить відсутність у нього будь-яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення злочину, стосовно його власного батька.

Вважала, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , окрім як тримання під вартою, неможливе, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зокрема, особисте зобов`язання не може бути застосованим, оскільки установлений високий ступінь вчинення іншого кримінального правопорушення, а також наявний ризик впливу на свідків та потерпілого, переховування від органів досудового розслідування або суду.

Домашній арешт не може бути застосованим, оскільки він не зможе забезпечити дієвість кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 , з огляду на наявність високого ступеню ризиків впливу свідків, потерпілого, а також враховуючи ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, переховування від органів досудового розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, вважала, що заставу до підозрюваного ОСОБА_4 застосовувати не слід, оскільки той підозрюється у злочині, вчиненому із застосуванням насильства.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання за обставин та підстав наведених у ньому, зазначав, що, наразі, потерпілий ОСОБА_7 перебуває у комі, заставу до підозрюваного ОСОБА_4 застосувати неможливо, оскільки злочин, у якому він підозрюється пов`язаний із застосуванням насильства.

Підозрюваний ОСОБА_4 вини не визнав, зазначав, що має конфлікт з братом, оскільки останній вживає алкогольні напої, батька не бив, адже у нього були би зчесані руки, він не має фізичної змоги наносити удари, тому що хворіє, коли він відкрив двері мати і батько пили в кімнаті, він на них кричав, бо їм не можна пити. Його брат агресивний, може поставити ножа під горло. Квартира йому не потрібна, тому що він сам її подарував, а подароване не повертається, свого житла він не має. У нього був колись кредит і могли забрати квартиру, грошей він ні в кого не вимагав.

Захисник ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного, зазначав, що підозра, яка пред`явлена ОСОБА_4 необґрунтована, оскільки усі докази у справі здобуті в результаті слідчих дій, які проведені без захисника. Слідством не встановлено жодного доказу, який би спростовував винуватість ОСОБА_4 Немає висновку експерта, що тілесні ушкодження нанесені батьку, саме внаслідок дій ОСОБА_4 . Слідством не установлено хто розпиває алкогольні напої, не проведений слідчий експеримент з підозрюваним. Слідчою оперативною групою, не перевірено, чи перебував ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння. Підозра не доводить, що його підзахисний вчинив злочин, немає довідки, що його клієнт проживає в квартирі, не надано доказів, що ОСОБА_4 може впливати на свідків, до того ж брат та матір зацікавлені особи, а також ОСОБА_4 необхідно робити операцію на голові. На підставі викладеного захисник ОСОБА_5 просив обрати ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшла до таких висновків.

Згідно зі ст. 131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на положення даної статті, слідчий суддя під час вирішення питання щодо наявності підстав для обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має встановити наступні обставини:

1) чи набув ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, у межах якого розглядається клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

2) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке йому інкримінується;

3) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та на які вказує слідчий/прокурор;

4) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зазначає, що ч. 1 ст. 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, вищевказана процесуальна норма визначає три рівнозначні випадки, за яких особа вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 повідомлення про підозру вручене під розписку - 05 квітня 2023 року о 18:10 год.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, за заявою № 42310/04, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слідчою суддею встановлено, що ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передати чужі права на майно (вимагання), вчиненій в умовах воєнного стану, яка поєднана із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, учиненому за таких фактичних обставин.

30 березня 2023 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_4 спільно з батьком ОСОБА_7 перебували за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними виник конфлікт з приводу розподілу майна.

У подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння правами на майно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану перебуваючи в спальній кімнаті батька ОСОБА_7 , вимагаючи від останнього переоформити 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 на його ім`я, завдав чисельні удари кулаками правої та лівої рук в область голови та тулубу, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді важкої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню із здавленням, гострої субдуральної гематоми зліва, перелому кісток носа без зміщення, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Слідча суддя вважає доведеним, що підозра, яка пред`явлена ОСОБА_4 обґрунтована.

Вказане стверджується:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 05 квітня 2023 року, який повідомив, що проживає по сусідству із сім`єю ОСОБА_9 , які мешкають у квартирі АДРЕСА_2 . Характеризує сім`ю негативно, Повідомив, що постійно з квартири АДРЕСА_3 лунають крики (здебільшого чоловічі), гуркіт, нецензурна лайка. 30 березня 2023 року близько 09 год. 00 хв. він перебував за своїм місцем проживання та чув крики і гуркіт, які лунали з квартири АДРЕСА_3 . Після чого, він побачив карету швидкої медичної допомоги під під`їздом будинку. Брати ОСОБА_9 не вперше вчиняють схожі сварки;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05 квітня 2023 року, яка повідомила, що проживає по сусідству із сім`єю ОСОБА_9 , які мешкають у квартирі АДРЕСА_2 . Характеризує сім`ю негативно, як таких, що зловживають алкогольними напоями, конфліктують. Зазначала, що чоловік на ім`я ОСОБА_11 , нещодавно побив брата на ім`я ОСОБА_12 , що в останнього була кров на обличчі. Часто чує сварки в НОМЕР_1 квартирі, бійки. Загалом це сварки між братами ОСОБА_12 та ОСОБА_11 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 05 квітня 2023 року, який є братом підозрюваного ОСОБА_4 та повідомив, що протягом тривалого часу брат систематично вживає алкогольні напої та вчиняє суперечки за місцем проживання зі своїми батьками, вимагаючи від матері ОСОБА_14 грошові кошти, а від батька ОСОБА_7 переоформлення 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_4

30 березня 2023 року свідок перебував за місцем проживання, з самого ранку він перебував у своїй кімнаті, а батько та мати у своїх, брата з самого ранку вдома не було. Близько 09:10 год. ОСОБА_4 повернувся до місця свого проживання в нетверезому стані. Прийшовши додому останній відразу пішов до кімнати батька, де в цей час знаходилася матір. В цей час свідок перебував у своїй кімнаті та вирішив не виходити з кімнати, так як боявся брата. Зайшовши до кімнати батьків брат почав сварку з матір`ю та батьком, а саме почав на них кричати, що вони погані батьки, винні йому операцію, квартиру, що їм вже пора померти. Після цього, брат ймовірно почав бити батька та матір, так як він чув гуркіт та звуки схожі на удари. Після чого матір декілька разів кликала його на допомогу, але він побоюючись не захотів виходити. Протягом години, а саме приблизно з 10 до 11 години, він чув гуркіт в кімнаті батька. Після сварки, матір вийшла з квартири, почувши це, він вийшов з кімнати та побачив, що батько лежить на ліжку та стогне, на обличчі батька була кров, а саме в області носа;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 05 квітня 2023 року, під час якого він повідомив, що 30 березня 2023 року близько 9:10 години, він перебував у власній кімнаті та почув як ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння повернувся додому. Після чого, вчинив конфлікт із батьками, перебуваючи у кімнаті ОСОБА_7 , де вимагав у матері грошові кошти, а в батька переоформлення 1/4 частини квартири АДРЕСА_2 на його ім`я. Свідок чув, як конфлікт супроводжувався звуками, схожими на удари;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 05 квітня 2023 року, де вона показала, що 21 березня 2023 року перебуваючи вдома, її сини - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 почали сваритись у ході чого ОСОБА_11 наніс ножові порання ОСОБА_12 після чого останнього госпіталізовано. 29 березня 2023 року у вечірню годину ОСОБА_11 прийшов у дуже сильному сп`янінні почав до неї криком та нецензурною лайкою вимагати грошові кошти за проданий нею будинок. Вона почала відмовляти, після чого він наніс удари кулаком рук по голові в лобну частину, після чого вона втратила свідомість, а ОСОБА_11 пішов спати. На наступний день ОСОБА_11 у стані сильного алкогольного сп`яніння почав вимагати від батька ОСОБА_15 аби той повернув частину їхньої квартири (раніше свою частини квартири він подарував батьку, так як в той час ОСОБА_11 мав великий борг). У ході цього, ОСОБА_11 кулаками рук близько п`яти раз наносив удари в область голови та грудної клітини батька, внаслідок чого вибив зуб ОСОБА_15 . У цей час вона просила ОСОБА_11 аби той не чіпав батька та закривала чоловіка руками. У подальшому, ОСОБА_11 пішов з кімнати. Вона почала викликати швидку медичну допомогу, їй здалось, що у нього починається втрата свідомості, можливо інсульт;

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_14 від 05 квітня 2023 року, де вона повідомила, що 30 березня 2023 року, точний час не пам`ятає, виник конфлікт між нею, її чоловіком ОСОБА_7 та сином ОСОБА_7 та сином ОСОБА_4 під час якого батько ОСОБА_7 знаходився в спальній кімнаті, у положенні сидячи на ліжку, а син ОСОБА_11 вимагаючи грошові кошти та переоформлення частини квартири в батька наніс близько 5 (п`яти) ударів по голові ОСОБА_7 в верхню частину голови та декілька ударів, близько 3-х штук в область грудної клітини ключичного відділу;

- довідкою з КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2» від 04 березня 2023 року № 03-05/560, згідно з якою ОСОБА_7 знаходиться під спостереженням лікувального закладу з 30 березня 2023 року по теперішній час, основний діагноз: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку важкого ступеню із здавленням гострої субдуральної гематоми зліва, перелом кісток носа без зміщення;

Отже, вказана у вищезазначених фактичних даних інформація свідчить, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, за обставин викладених в підозрі.

До того ж, слідчий суддя зазначає, що вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так як на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи запобіжного заходу.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Також, слідчий суддя, на стадії розгляду клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, не вирішує питання призначення ОСОБА_4 покарання.

За такого обґрунтування, слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту, які зводяться до неповноти проведеного досудового розслідування, недопустимість зібраних доказів.

Отже, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування доведено обставину, передбачену п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з цим, слідчий суддя здійснює перевірку на предмет наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя зазначає, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. До того ж, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя зазначає, що сторона обвинувачення вказувала на наявність трьох з вищезазначених ризиків, а саме, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

До того ж, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Макаров проти Росії», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Згідно з ст. 12 КК України, він віднесений до особливо тяжких злочинів. Його санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що тяжкість можливого покарання ОСОБА_4 , дані, які характеризують його особу, а саме: він зловживає алкогольними напоями, про що свідчать, у сукупності, покази свідків, постанова ГАБІ № 681930 від 14 жовтня 2022 року, протокол ВАВ № 070658 від 14 жовтня 2022 року; не має міцних соціальних зв`язків, які заслуговують на довіру; не має іншого місця проживання, окрім як з потерпілим та свідками, а також зважаючи на незначний час з моменту вчинення кримінального правопорушення, на даний час існує ризик, що він може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя зазначає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні, про що зазначено у частинах 1, 2 статті 23 та статті 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Згідно з ч. 4 ст. 95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

У свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на свідків, інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту (п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Плєшков проти України» від 10.02.2011 року, заява № 37789/05).

Слідчий суддя вважає доведеним, що існує ризик здійснення ОСОБА_4 впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, що обумовлено тим, що він безпосередньо проживає із потерпілим та свідками, покази яких є важливими для доведення вини ОСОБА_4 , неодноразово на останнього складались адміністративні матеріали, про вчинення домашнього насильства стосовно членів його сім`ї, а також враховуючи необхідність забезпечення безпеки свідків, фактор страху людини перед ОСОБА_4 , який здатний застосувати фізичну силу до них, що підтверджується їхнім зверненням до правоохоронних органів.

Слідчий суддя вважає, що існують достатні та обґрунтовані підстави стверджувати, що існує можливість повторного вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, у тому числі стосовно свідків, оскільки у нього з ним часто виникають конфлікти, за місцем спільного їхнього проживання.

Отже, органом досудового розслідування доведено обставину, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчому судді доведено, що з огляду на ступінь імовірності доведених ризиків, які слідчий суддя оцінює, як високу, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, відсутність у нього постійного місця роботи, іншими запобіжними заходам, аніж тримання під вартою, буде неможливо досягти мети визначеній у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчому судді, стороною захисту не доведено, що ОСОБА_4 потребує лікування та операції, і за станом здоров`я не може триматися в місцях попереднього ув`язнення.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на вищезазначені обставини, забезпечити досягнення мети запобіжного заходу, визначеній у ч. 1 ст. 177 КПК України, не буде можливим.

За таких обставин, слідчий суддя клопотання слідчого ОСОБА_6 задовольняє.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя заставу до підозрюваного ОСОБА_4 не застосовує, оскільки той підозрюється у злочині, вчиненому із застосуванням насильства.

Керуючись ст. 175, 177, 178, 183, 194, 205, 309-310 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , - задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 04 травня 2023 року, включно.

Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили, у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та прокурору.

Повний текст ухвали проголошений - 10 квітня 2023 року.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1