ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/516/23 Справа № 210/2741/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2022 року, якою заяву засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання було залишено без задоволення, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу звернувся засуджений ОСОБА_8 із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2022 року засудженому ОСОБА_8 було відмовлено в задоволенні його заяви про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

На вказане рішення суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана ухвала незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що за час відбування покарання виправився та декриміналізував свою особистість, відбув передбачений законом строк для застосування до нього даних правових преференцій. Просить увалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою його заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити та застосувати щодо нього положення ст. 81 КК України.

Позиції учасників судового провадження

Захисник засудженого ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, зазначив, що на даний час апеляційна скарга вже втратила сенс, оскільки засуджений вже звільнився з місць позбавлення волі..

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви суду

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченої частиною третьою цієї статті відповідної частини строку покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Як встановлено в ході апеляційіного розгляду вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 21.05.2020 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі; вирок набрав законної сили 23.06.2020 року. Крім того, вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28.10.2020 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі; вирок набрав законної сили 03.12.2020 року.

Засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.11.2019 року.

Під час утримання в Установі виконання покарань № 3 (м. Кривий Ріг) характеризувався негативно, 7 (сім) разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав.

З 30.12.2020 року відбував покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№ 80)».

За допущені порушення установленого порядку відбування покарання 4 (чотири) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі 1 (один) раз був поміщений до ДІЗО. Допущені порушення виражалися у самовільному пересуванні, порушенні локалізації, вилученні заборонених речовин. На теперішній час стягнення погашенні у встановленому законом порядку, характеризується посередньо. Заохочень не має. Не виявив бажання бути залученим до праці на виробництві установи. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом з метою встановлення з ним неслужбових стосунків. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 123 КВК України бере участь в програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Участі у виховних заходах установи не бере. До професійно-технічного навчання не виявив бажання бути залученим.

З індивідуальної програми соціально-виховної та психологічної роботи із засудженим вбачається, що ОСОБА_8 станом на 14.09.2022 року став на шлях виправлення.

Згідно ст. 50 КК України покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових злочинів. Дострокове звільнення завжди пов`язане з достроковим виправленням засудженого. Засуджений має усвідомлювати, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого та його бездоганної поведінки.

Колегія суддів акцентує увагу, що передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого на протязі всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого, та суд не мають підходити до цього питання формально.

Проте, такої «бездоганної» поведінки засудженого ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання, колегією суддів не встановлено.

Як вбачається з матеріалів провадження, останній за час перебування в установі виконання покарань мав 11 стягнень, які хоча і є погашеними, проте вказують на систематичне порушення засудженим порядку відбування покарання та недосягнення ресоціалізитивних заходів виховного впливу на нього з метою декриміналізації особи засудженого.

В ході аналізу матеріалів провадження встановлено, що вирішення питання про застосування інститутів заміни/умовно-дострокового звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_8 було предметом розгляду у виправній колонії. Так, 28.01.2021 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії згідно ст. 101 КВК України, але у зв`язку з наявністю діючих стягнень йому було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації. 02.07.2021 року засудженого було розглянуто на комісії установи відповідно до ст. 82 КК України, але у зв`язку з наявністю діючих стягнень йому було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким. 02.02.2022 року засудженого було розглянуто на комісії установи відповідно до ст. 81 КК України, але у зв`язку з невідповідністю оцінки ступеню виправлення «лише стає на шлях виправлення» йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні.

01.06.2022 року проведено оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої підсистема «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, визначила ступінь рівня ймовірної небезпеки для суспільства як «СЕРЕДНІЙ».

В той же час, суспільно-корисна праця та роботи з благоустрою є обов"язком засуджених. Тож, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого ОСОБА_8 такою, що свідчить про його виправлення, колегія суддів вважає, що останнім не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Також колегія суддів відмічає, що на час розгляду апеляційної скарги засуджений ОСОБА_8 вже звільнився з місць позбавлення волі.

За таких обставин підстав до задоволення апеляційної скарги засудженого та умовно-дострокового звільнення його від відбування призначеного покарання колегія суддів наразі не вбачає. Ухвала суду є законною, обгрунтованою та належним чином вмотивованою.

Порушень вимог кримінального-процесуального закону, які можуть бути підставою для скасування ухвали суду, під час апеляційного розгляду провадження не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2022 року, якою заяву засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання було залишено без задоволення залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: