Справа №295/873/23
УХВАЛА

Іменем України

21.03.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

у кримінальному провадженні за №0000003 від 01.01.2023,

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Гальчин Андрушівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Як зазначено у клопотанні, на розгляді у Корольовському районному суді м. Житомира перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003 від 01.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 31.12.2022, приблизно о 10 годині 00 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував поблизу буд. АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, а саме з квартири АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , пересвідчившись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, підійшов до вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 та скориставшись тим, що двері до будинку виявились незачиненими, шляхом натискання ручки дверей, проник до вказаного житла у такий спосіб.

Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи у приміщенні кв. АДРЕСА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 оглянув вказане приміщення, де в спальній кімнаті на дивані виявив та повторно викрав мобільний телефон марки «Redmi» моделі «4A», в корпусі сірого кольору, вартістю 1221 гривня 15 копійок, який належить ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 1221 гривня 15 копійок.

Крім цього, 15.01.2023, приблизно о 17 год 30 хв, ОСОБА_4 , перебував поруч з будинком АДРЕСА_5 . В цей день, час, місці та за вказаних обставин, у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння мобільним телефоном, який належить раніше незнайомому йому ОСОБА_8 , який також знаходився за вказаною адресою, шляхом оману останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 , в цей же день, час та місці, під приводом необхідності здійснення телефонного дзвінка, висловив прохання до ОСОБА_8 надати належний йому мобільний телефон. В свою чергу, ОСОБА_8 , не усвідомлюючи злочинні наміри ОСОБА_4 , будучи впевненим у щирості його намірів, добровільно надав ОСОБА_4 належний йому мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi note 11» в корпусі сірого кольору для здійснення телефонного дзвінка.

В подальшому, отримавши у такий спосіб вищевказаний мобільний телефон, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу до кінця, утримуючи при собі належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi note 11» в корпусі сірого кольору, вартістю 6447 гривень 05 копійок, місце скоєння злочину залишив та розпорядився чужим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, 21.01.2023 приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у приміщенні номеру 35 готелю «Житній», що за адресою: м. Житомир, вул. Хлібна, буд. №19, де спільно вживали алкогольні напої.

В цей день та місці, в ході розпиття алкогольних напоїв, приблизно о 20 годині, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_10 у ОСОБА_4 та ОСОБА_9 виник спільний злочинний умисел, направлений на умисне спричинення йому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи групою осіб, ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_10 , який лежав на ліжку та раптово наніс удар кулаком по обличчю останнього. В свою чергу, ОСОБА_9 , який лежав на ліжку поряд з ОСОБА_10 також наніс не менше двох ударів по обличчю ОСОБА_10 . В подальшому, долаючи опір ОСОБА_10 , ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_9 розпочали по черзі руками душити ОСОБА_10 , який намагався захиститись подушкою. Після чого, ОСОБА_4 , ногою наніс удар в область тулуба ззаду ОСОБА_10 , який піднявся з ліжка, та знову втративши рівновагу впав на ліжко. В подальшому, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_9 розпочали наносити множинні удари кулаками по обличчю, голові та тулубу ОСОБА_10 .

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_9 . ОСОБА_10 були заподіянні тілесні ушкодження у вигляді: 3 саден в ділянці обличчя, множинних синців обличчя, крововиливів в м`які тканини ділянки склепіння черепа і обличчя, крововиливів під тверду та м?яку мозкові оболонки, перелому кісток носу ліворуч, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв?язку з настанням смерті; 4 синців правої бокової поверхні шиї, 23 синців на передній поверхні тулуба захоплюючи бокові та надплечові поверхні, 13 синців на задній поверхні тулуба, 2 синців на лівій сідничній, 7 синців в ділянці лівого плеча (з переходом на проекції плечового та ліктьового суглобів), 10 синців в ділянці лівого передпліччя та кисті, 4 синців в ділянці правого плеча (з переходом на проекцію плечового суглобу), 1 синця в ділянці правого передпліччя та кисті, 8 синців в проекції правого колінного суглобу, 1 синця в проекції лівого колінного суглобу, 2 синців правого стегна, 1 синця в ділянці правої гомілки, 3 саден лівої гомілки, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.

Смерть ОСОБА_10 настала від набряку-набухання головного мозку, внаслідок закритої поєднаної черепно-мозково-лицевої травми.

Таким чином, ОСОБА_4 з ОСОБА_9 , діючи групою осіб, умисно заподіяли ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього.

Своїми умисними діями, які виразилися у повторному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у повторному заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинених групою осіб, що спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

24.01.2023 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_4 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 22.03.2023 включно, без визначення розміру застави.

20.03.2023 до Корольовського районного суду м. Житомира направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003 від 01.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 121 КК України.

Підготовче судове засідання у справі призначено на 30.03.2023 на 14 годину 00 хвилин.

Прокурор вказує, що обставини, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 121 КК України підтверджуються зібраними під час досудового розслідування доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що наразі не представляється за можливе провести підготовче судове засідання у справі, тому виникла необхідність у вирішенні питання щодо продовження строку дії вказаного запобіжного заходу слідчим суддею.

Підставою продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наразі, ризики, які враховувались судом при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились.

Метою застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням того, що санкція інкримінованих ОСОБА_4 тяжких злочинів передбачають відповідальність у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та від 7 до 10 років позбавлення волі, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, за станом здоров`я стаціонарного лікування не потребує, не працює, а тому немає постійного джерела доходу, немає постійного місця проживання, залишив місце події, усвідомлює те, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, а тому, з метою уникнення покарання, може переховуватись від суду.

Не виключається і вплив з боку ОСОБА_4 на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки деякі з таких є його знайомими.

Крім того, ОСОБА_4 , є раніше судимим за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 20.12.2022 за ч.1 ст. 190 КК України та призначене судом покарання не відбув, натомість щодо нього у Богунському та Корольовському районних судах м. Житомира перебувають і інші обвинувальні акти по обвинуваченню у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 357, ст. 185, ст. 186 КК України, що свідчить про можливість останнім вчинення інших кримінальних правопорушень в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На переконання прокурора, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків неможливо застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу необхідно продовжити ОСОБА_4 з метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав, щодо вирішення клопотання поклався на розсуд суду.

Захисник в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що на розгляді у Корольовському районному суді м. Житомира перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000003 від 01.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 24.01.2023 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.03.2023, без визначення розміру застави.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 6 статті 199 КПК України визначено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Окрім того, згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_4 , ймовірно вчинив злочини, передбачені ч.4 ст.185, ч.2 ст.190, ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України, що наразі підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу 24.01.2023 слідчим суддею було встановлено достатньо підстав вважати, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків.

Слідчий суддя вбачає підстав вважати, що заявлені ризики продовжують існувати на момент вирішення питання про продовження строку дії попереднього запобіжного заходу. Зокрема, слідчий суддя вважає, що не зменшились ризики того, що обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, та з огляду на відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

Також зважаючи на наявність судимості обвинуваченого та достатність підстав вважати причетним його до вчинення ряду нових злочинів, слідчий суддя вважає обґрунтованим ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Крім того, оскільки обвинувачений знайомий зі свідками у даному кримінальному провадженні, небезпідставним є також посилання прокурора на наявність ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків.

Таким чином, існування наразі обґрунтованих ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на переконання слідчого судді, свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Беручи до уваги викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування доведено наявність підстав, передбачених ч.3 ст. 199 КПК України, для задоволення клопотання і подальшого тримання обвинуваченого під вартою.

Керуючись статтями 176, 178, 183, 194, 196, 197, 199, 309, 376, 534 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 травня 2023 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 19 травня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 16 год 00 хв 24 березня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1