Справа № 128/1182/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості по якому 27.11.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001049 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ксаверівка Вінницького району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , маючого неповну середню освіту, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше судимого:

- 06.04.2004 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Згідно ст.75 КК України від відбуття покарання був звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

- 24.04.2012 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у видіпозбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, 14.07.2014 звільнений від подальшого відбування основного покарання у виді позбавлення волі внаслідок акту амністії на підставі ухвали Новодністровського міського суду Чернівецької області від 04.07.2014;

- 13.11.2019 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ст.75 КК України від відбуття покарання був звільнений з іспитовим строком на 3 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, а саме 13.11.2019 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання був звільнений з іспитовим строком на 3 роки, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин.

Так, ОСОБА_4 в кінці листопада місяця 2019 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 20-00 год., маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, підійшов до домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 , зайшов на подвір`я вказаного домоволодіння, та переконавшись, що власник відсутній, підійшов до житлового будинку. Скориставшись металевою пластиною, яка була ним знайдена на території вказаного домоволодіння, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник всередину житлового будинку, звідки вчинив крадіжку майна потерпілого, а саме: насос для скважин ТМ «ROSA» 4QGD 0,37, вартість якого згідно висновку експерта №253 від 31.03.2020 становить 975,00 грн., кутову машинку для шліфування ТМ «Dnipro-M» GS-98, вартість якої згідно висновку експерта №253 від 31.03.2020 становить 540,00 грн., мережеву дрель-шуруповерт ТМ «Dnipro-M» TD-72, вартість якої згідно висновку експерта №253 від 31.03.2020 становить 595,00 грн..

Після цього, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2110,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що в кінці листопада 2019 року, ввечері, він прийшов до дачного будинку в с. Агономічне Вінницького району Вінницької області, зайшов на територію домоволодіння, де знайшов металеву пластину, підійшов до будинку, який був зачинений, та шляхом віджиму відчинив металопластикове вікно та проник в середину будинку, побачив там інструменти, а саме насос, машинку для шліфування та шуруповерт, які вирішив викрасти. Після цього, покинув даний будинок, а по дорозі викрадений інструмент продав за 300 грн.. У вчиненому розкаявся, вказав, що шкоду потерпілому не відшкодовав. Просив суд його суворо не карати та не позбавляти волі. Кількість, характеристики та вартість викраденого майна, що інкриміноване органами досудового розслідування, не оспорив.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_6 , який в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, в якій вказав, що претензій до обвинуваченого у нього немає, щодо міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 покладається на розсуд суду, справу просив розглядати у його відсутність (т. 1 а.с. 62).

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, врахувавши позицію потерпілого, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому, суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.

Прокурор не оспорила фактичні обставини справи, їй зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення кримінального правопорушення був повнолітнім (т. 1 а.с. 181), раніше неодноразово судимий, востаннє 13.11.2019 Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ст.75 КК України від відбуття покарання був звільнений з іспитовим строком на 3 роки (т. 1 а.с.169-170, 182-234, т. 2 а.с. 4-7), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (т. 1 а.с. 179, 180), не одружений, непрацюючий, за місцем проживання скарг до сільської ради від мешканців не надходило (т. 1 а.с. 171, 172), не є інвалідом першої групи, встановлена інвалідність другої групи строком до 01.10.2022 (т. 2 а.с. 8).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67, 68 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, вчинення суспільно небезпечного діяння проти власності в період відбування іспитового строку, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінального правопорушення, надання правдивих показів в суді.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який в своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При цьому суд використовує повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами при призначенні покарання, кожна з яких є законною, застосовує принцип індивідуалізації покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, та вважає, що обране покарання є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.

З урахуванням наведеного, суд, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінуємої частини статті із застосуванням правил складання покарань за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71 КК України, оскільки більш м`якший вид покарання суд вважає недоцільним для досягнення мети покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень виходячи із принципу індивідуалізації покарання та дискреційних повноважень суду.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 785,05 грн. (т. 1 а.с. 178).

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2020 (т. 1 а.с. 176) - скасувати.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України та матеріалів кримінального провадження речові докази (т. 1 а.с. 175), а саме: кутову машинку для шліфування ТМ «Dnipro-M» GS-98, мережеву дрель-шуруповерт ТМ «Dnipro-M» TD-72, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_6 .

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України за правилами складання покарань, передбаченими ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 13.11.2019 і остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.03.2020, арешт з майна кутової машинки для шліфування ТМ «Dnipro-M» GS-98, мережевої дрель-шуруповерта ТМ «Dnipro-M» TD-72, які було вилучено під час обшуку домоволодіння ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_3 .

Речові докази, а саме кутову машинку для шліфування ТМ «Dnipro-M» GS-98, мережеву дрель-шуруповерт ТМ «Dnipro-M» TD-72, що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику ОСОБА_6 ..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи №253 від 31.03.2020 в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 05 копійок.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення направити потерпілому, якщо він не був присутній при його проголошенні.

Суддя ОСОБА_1