Справа № 298/1313/20
Номер провадження 1-в/298/60/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про скасування іспитового терміну та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки згідно вироку Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2021 року,

за участю учасників судового провадження:

начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

начальника Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду із поданням про скасування іспитового терміну та направлення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки згідно вироку Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2021 року.

У поданні зазначається, що до Ужгородського PC №1 11 лютого 2022 року надійшли розпорядження №298/1313/20 від 17 січня 2022 року та вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирок щодо ОСОБА_4 цього ж дня був прийнятий до виконання.

23 лютого 2022 року ОСОБА_4 ознайомлено із вказаним вироком, роз`яснено права та обов`язки, покладені на нього вироком суду, умови звільнення від відбування покарання, від засудженого відібрана підписка, анкета, з ним проведено профілактичну бесіду про недопущення скоєння нового злочину, порушень громадського порядку, в яких засуджений власноруч розписався. Також була винесена постанова «Про встановлення днів явки на реєстрацію», яка оголошена засудженому під розпис, заведений листок реєстрації засудженого.

Вказується, що під час перебування на обліку Ужгородського РС №1 ОСОБА_4 зарекомендував себе з посередньої сторони, за повідомленням Великоберезнянської селищної ради з боку органів місцевого самоврядування зауважень не мав.

За час перебування на обліку засуджений порушив обов`язок щодо реєстрації 2 березня 2022 року, 21 березня 2022 року від нього було відібрано пояснення про неявку на реєстрацію, за якими пояснив, що переплутав дні та місяці явки на реєстрацію в орган з питань пробації. Засудженому винесено застереження у виді письмового попередження, оскільки ним було допущено неявку без поважних причин, також із засудженим проведено профілактичну бесіду та повторно роз`яснено порядок відбування покарання і наслідки ухилення від відбування покарання.

Після винесеного ОСОБА_4 попередження, 23 березня 2022 року з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області надійшли дані про притягнення засудженого ОСОБА_4 до адмінвідповідальності 14 лютого 2022 року за ч.1 ст.44-3 КУпАП. 23 березня 2022 року до відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області був скерований запит про надання належним чином завідченої копії постанови щодо ОСОБА_4 .

У подальшому засуджений ОСОБА_4 6 квітня 2022 року знову не з"явився на реєстрацію, 8 квітня 2022 року від нього було відібрано пояснення, в яких він пояснив причину неявки на реєстрацію тим, що затримався в поліклініці, оскільки проходив медичний огляд для військкомату. Однак, за інформацією, наданою другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 повістку не отримував, військово-лікарську комісію не проходив, що спростовує його пояснення щодо причини неявки.

Наголошується, що за даними відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області засуджений ОСОБА_4 був притягнутий 21 раз до адмінвідповідальності, проте органу з питань пробації було надіслано 8 постанов щодо ОСОБА_4 : 21.03.2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП, 04.04.2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП, 08.04.2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП, 22.04.2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП, 04.05.2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП, 24.05.2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП, 26.05.2022 року за ч.1 ст.127 КУпАП, 20.06.2022 року за ч.1 ст.127 КУпАП. Від ВП №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області копії постанов щодо ОСОБА_4 не надходило.

Засуджений ОСОБА_4 нового злочину не вчинив протягом іспитового строку.

З урахуванням вищевикладеного та на підставі ч.2 ст.78 КК України, ст.166 КВК України, начальник Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і направити його для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки згідно вироку Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2021 року.

У судовому засіданні начальник Ужгородського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 подання підтримав повністю. Пояснив, що ОСОБА_4 було роз"яснено обов"язки, покаладені на нього вироком суду, однак він такі не виконував. Наголосив, що засуджений ОСОБА_4 двічі не з"явився на реєстрацію без поважних на те причин, і неодноразово притягувався до адмінвідповідальності.

Начальник Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 у судовому засіданні подання підтримав, вказуючи на підставність такого, оскільки ОСОБА_4 неодноразово не з"являвся на реєстрацію в орган з питань пробації, тобто не виконував покладені на нього обов"язки щодо реєстрації в органі з питань пробації, а також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні подання і зазначив, що засуджений ОСОБА_4 заперечує притягнення його до адміністративної відповідальності, неявки на реєстрацію в орган з питань пробації допустив лише двічі, при цьому один раз не зміг прийти на реєстрацію, оскільки проходив медогляд в поліклініці. При цьому, інших порушень ОСОБА_4 під час іспитового строку не вчинив, також нового злочину не вчинив. Вважає, що факт ухилення засудженим ОСОБА_4 від виконання обов"язків не доведено в повній мірі.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію захисника. Пояснив, що йому було відомо про покладені на нього обов"язки вироком суду, також ствердив, що знав, що повинен з"являтись в орган з питань пробації. Визнав, що допустив неявки за реєстрацію, пояснивши це тим, що одного разу забув, а іншого разу проходив медогляд в лікарні, однак доказів у підтвердження цього не має. Зазначив, що йому відомо про винесені щодо нього постанови про накладення адміністративного стягнення, про всі випадки не пам"ятає, при цьому, підтвердив притягнення до відповідальності за керування автомобілем в стані алкогольного сп"яніння, також визнав, що неодноразово керував автомобілем без права керування та був зупинений працівниками поліції, які оформляли на нього матеріали.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали судової справи за поданням та матеріали особової справи, а також надані представником органу з питань пробації в ході судового розгляду документи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

Підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачені ст. 78 КК України.

Так, згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З наведеного випливає, що у разі виявлення фактів порушення засудженим умов звільнення від відбування покарання, скасування цього звільнення та направлення засудженого для відбування покарання є не правом, а обов`язком суду.

Як вбачається з положень ст. 163 КВК України, нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Частиною 3 статті 164 КВК України передбачено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до статті 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Частиною четвертою статті 166 КВК України встановлено, що письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні (клопотанні) органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Згідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення від покарання та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Крім того, згідно з п.5.4 Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань (далі - Інструкція), затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №270/1560 від 19.12.2003 року (з подальшими змінами) якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Матеріалами особової справи №14/75/2022 щодо ОСОБА_4 встановлено, що вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2021 року (справа № 298/1313/20), який набрав законної сили 14 січня 2022 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (арк.особової справи 2-6).

ОСОБА_4 належним чином ознайомлений з обов`язками, що покладені на нього вироком суду, з порядком та умовами відбування покарання та попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання, що підтверджується підпискою ОСОБА_4 від 23 лютого 2022 року, яка підписана ним власноручно (арк.особової справи 26). Також ОСОБА_4 ознайомлений з постановою від 23 лютого 2022 року про встановлення днів явки на реєстрацію (арк.особової справи 27).

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 ствердив суду, що йому відомо про покладені на нього вироком суду обов"язки, а також про встановлений йому день явки на реєстрацію в орган з питань пробації в першу середу кожного місяця.

Відповідно до постанови від 23 лютого 2022 року про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_4 було призначено день явки на реєстрацію до Ужгородського РС №1 - першу середу кожного місяця. За відомостями листка реєстрації ОСОБА_4 допустив неявки 2 березня 2022 року та 6 квітня 2022 року (арк.особової справи 27, 28).

У письмових поясненнях від 21 березня 2022 року ОСОБА_4 зазначив, що не з"явився на реєстрацію 2 березня 2022 року, оскільки пояснив, що переплутав дні та місяці явки на реєстрацію в орган з питань пробації (арк.особової справи 35).

21 березня 2022 року після допущеної без поважних причин неявки 2 березня 2022 року засуджений ОСОБА_4 письмово попереджений органом пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (арк.особової справи 36).

У письмових поясненнях від 8 квітня 2022 року ОСОБА_4 зазначив, що не з"явився на реєстрацію 6 квітня 2022 року, оскільки затримався в поліклініці, так як проходив медичний огляд для військкомату (арк.особової справи 51).

Засудженим ОСОБА_4 в судовому засіданні визнано факти допущених в орган з питань пробації неявок, підтверджено своє невиконання обов`язку періодично з`являтись на реєстрацію до органу з питань пробації, встановленого вироком суду, вказано, що неявки дійсно мали місце.

У своїх письмових поясненнях, а також наданих в судовому засіданні поясненнях засуджений ОСОБА_4 зазначав, що 6 квітня 2022 року не з`явився на реєстрацію до органу пробації у зв"язку з проходженням медичного огляду, проте документальних підтверджень існування зазначених обставин, які б позбавляли його можливості з`явитись до органу пробації ним надано не було, натомість відповідно до листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 6 жовтня 2-22 року №3335/1, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_1 , повістку для явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував та військово-лікарську комісію не проходив (арк.особової справи 83). Аргумент засудженого щодо неявки на реєстрацію через проходження ним медогляду нічим не підтверджений, будь-яких доказів, які б підтверджували зазначені обставини засудженим не надано, а отже законних підстав стверджувати про поважність причини неприбуття суд не має. Засуджений ОСОБА_4 , знаючи порядок відбування покарання, не виконував покладені на нього судом обов`язки щодо періодичного з`явлення до органу пробації для реєстрації.

Що стосується наданих суду постанов про притягнення ОСОБА_4 до адмінвідповідальності, то в даному випадку наявна систематичність вчинення адміністративних правопорушень, як підстава для направлення засудженого в місця позбавлення волі. Суд вважає, що факт вчинення адміністративних правопорушень у взаємозв`язку із невиконанням засудженим покладених на нього обов`язків щодо явки до органу з питань пробації, свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення.

Аналізуючи постанови про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, які, окрім іншого, стали підставою для звернення з поданням про скасування його звільнення від відбування покарання, а також надані представником органу з питань пробації копії постанов, суд встановив наступне.

Так, відповідно до постанов Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2022 року у справі №298/658/22 та від 10 листопада 2022 року у справі №298/950/22, ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за керування траспортним заособом в стані алкогольного сп"яніння та за відмову від проходження медичного огляду на стан сп"яніння, в кожному випадку з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно інформації, наданої ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, щодо ОСОБА_4 винесено ряд постанов, зокрема, постанови БАБ №471172 від 4 квітня 2022 року ОСОБА_4 притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., постанови ЕАО №5353821 від 8 квітня 2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., постанови БАБ №471271 від 22 квітня 2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., постанови БАБ №471279 від 4 травня 2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., постанови БАВ №650669 від 25 травня 2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., постанови БАВ №68561 від 26 травня 2022 року за ч.1 ст.127 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., постанови БАВ №68652 від 20 червня 2022 року за ч.1 ст.127 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., постанови БАВ №447754 від 21 березня 2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно інформації, наданої ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, щодо ОСОБА_4 винесено ряд постанов, зокрема, постанови ГАБІ №137963 від 8 червня 2022 року ОСОБА_4 притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП до стягнення у виді штрафу у виді попередження, постанови БАВ №096903 від 26 червня 2022 року за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП, на підставі ст.36 КУпАП, до стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., постанови ЕАО №5393342 від 17 травня 2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн., постанови БАВ №445840 від 14 травня 2022 року за ч.2 ст.126 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 всі випадки притягнення до адміністративної відповідальності не пам"ятав, однак ствердив, що дійсно, не маючи права керування транспортними засобами, сідав за кермо та керував автомобілем, вказане було зумовлене необхідністю транспортування дружини, дітей до закладів охорони здоров"я, в магазини, завжди, коли виникала потреба. Також зазначив, що дійсно його неодноразово зупиняли працівники поліції та складали адмінматеріали, також судом він притягнутий до адмінвідповідальності, накладені на нього штрафи не сплатив, бо не має коштів на це.

Суд звертає увагу на систематичність та характер правопорушень за винесеними щодо засудженого ОСОБА_4 постановами, характер цих адміністративних правопорушень, в тому числі порушення ПДР, допущені ОСОБА_4 порушення Правил дорожнього руху є грубими, пов`язаними з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку. Вказане в сукупності переконує суд в небажанні ОСОБА_4 стати на шлях виправлення та необхідність направлення його для відбування покарання.

Вказані правопорушення є умисними, повторними та систематичними, що свідчить про те, засуджений належних висновків для себе не зробив, а його поведінка після ухвалення вироку свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Суд зазначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженого від основного покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Засудженим ОСОБА_4 не виконано умов, передбачених ст.ст.75, 76, 78 КК України і протягом іспитового строку він порушив покладені на нього обов`язки, що підтвердив і сам засуджений в судовому засіданні.

Систематичне порушення ОСОБА_4 покладених на нього вироком суду обов`язків, його поведінка протягом іспитового строку свідчать про відсутність у ОСОБА_4 бажання стати на шлях виправлення, засвідчують свідоме, цілеспрямоване нехтування засудженим покладеними судом обов`язками, отже, суд визнає, що мета іспитового строку в даному випадку не досягнута.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаних положень КВК України, ч.2 ст.78 Кримінального кодексу України та досліджених в судовому засіданні матеріалів судової справи та особової справи засудженого, суд приходить до переконання, що звернення органу пробації про скасування іспитового строку є цілком обґрунтованим та вбачає підстави для задоволення подання начальника Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про скасування іспитового строку, поведінка засудженого прямо вказує про його небажання стати на шлях виправлення, останній не виправдав надану йому судом довіру, належних висновків щодо власної негативної поведінки не зробив, чим грубо порушив порядок відбування умовного покарання, що має бути наслідком скасування призначеного йому вироком суду іспитового строку та направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання, як про те просить інспектор в поданні.

При цьому, суду не надано доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про поважність причин невиконання обов"язків ОСОБА_4 , інші причини, які б виправдовували таку поведінку засудженого, якому надавалась можливість виправитись без реального відбування покарання з ізоляцією від суспільства.

Керуючись ст. 165 КВК України, ст.78 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Ужгородського РС №1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про скасування іспитового терміну та направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування реальної міри покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки згідно вироку Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2021 року -задовольнити.

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і направити його для відбування покарання призначеного вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 грудня 2021 року у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного його затримання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1