Справа № 626/717/23
Провадження № 1-кс/626/341/2023
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23 березня 2023 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження за №0000008 від 02.01.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Хрестище, Красноградського району, Харківської області, українцю, громадянину України, який має базову загальну середню освіту, неодруженому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 21.10.2003 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

2) 28.05.2004 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.188 КК України, з застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до двох років шести місяців позбавлення волі;

3) 28.03.2005 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.188 КК України, з застосуванням статті ч.4 ст.70 КПК України, до трьох років шести місяців позбавлення волі;

4) 20.10.2008 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

5) 14.01.2011 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.263 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

6) 24.06.2011 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України, з застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до трьох років одного місяця позбавлення волі, 15 липня 2014 року звільнений на підставі ст.7 ЗУ «Про амністію у 2014 році»;

7) 28.09.2016 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на один рік;

8) 12.05.2017 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України, з застосуванням ст.69, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, до двох років семи місяців позбавлення волі;

9) 06.07.2017 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України, з застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до двох років дев`яти місяців позбавлення волі;

10) 06.09.2017 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.263 КК України, з застосуванням ч.4 ст.70 КК України, до трьох років позбавлення волі, 19 червня 2020 року звільнений по відбуттю покарання;

11) 16.04.2021 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

12) 02.07.2021 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до чотирьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на три роки;

13) 06.03.2023 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до п`яти років одного місяця позбавлення волі (на даний час вказаний вирок ще не набрав законної сили),

- який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 08.12.2022 року в період часу з 06:00 год. по 08:30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 ., реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, з метою особистого збагачення в умовах воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введений на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, прокинувшись та побачивши на телевізорі, який стояв на шафі в спальній кімнаті вищезазначеного домоволодіння, цифровий ефірний DVB-T2 ресивер Locus T2 чорного кольору, після чого, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до телевізору, від`єднав шнури від ресиверу та вчинив крадіжку даного цифрового ефірного DVB-T2 ресиверу Locus T2 чорного кольору, який належав потерпілій ОСОБА_6 та вартість якого складає 444, 60 грн (чотириста сорок чотири грн. 60 копійок). Після цього ОСОБА_4 зник з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті вищевказаних дій, вчинених ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_6 було завдано матеріальну шкоду на суму в розмірі 444, 60 грн.

Таким чином, своїми умисними, злочинними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

22.03.2023 року на підставі достатніх даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Наявність повідомлення обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

1)Протоколом огляду місця події від 02.01.2023 року;

2)Протоколом огляду місця події від 02.01.2023 року;

3)Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ;

4)Протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , від 02.01.2023 року, який надав покази про те, що 08.12.2023 року близько 09:00 год. ранку за адресою: АДРЕСА_3 у його співмешканки ОСОБА_6 зник цифровий ефірний DVB-T2 ресивер Locus T2 чорного кольору, який з його пояснень викрав ОСОБА_4 ;

5)Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04.01.2023 року;

6)Іншими матеріалами в своїй сукупності.

Враховуючи вищевикладене, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1.переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також ОСОБА_4 засуджений 06.03.2023 Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до п`яти років одного місяця позбавлення волі, вирок суду не набрав законної сили, вчинив інкримінований злочин у період іспитового строку;

2.незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_9 , а також на потерпілу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), а саме за умови застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, встановити контакт із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні та шляхом вмовляння вплинути на них з метою надання ними неправдивих свідчень органу досудового розслідування та суду.

3.вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України)., оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий (12-ть разів) за злочини проти власності, злочин скоїв в період іспитового строку, вже є засудженим Карлівським районним судом Полтавської області за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до п`яти років одного місяця позбавлення волі, та не має міцних соціальних зв`язків.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази та додатки по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного, який просив обрати міру запобіжного заходу, не пов`язану з позбавленням волі, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.4 ст.185 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні.

Також допитаний в якості підозрюваного та в судовому засіданні, останній також визнав свою вину у вчиненні даного злочину.

При обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також ОСОБА_4 засуджений 06.03.2023 Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до п`яти років одного місяця позбавлення волі, вирок суду не набрав законної сили, вчинив інкримінований злочин у період іспитового строку;

2.Незаконно впливати на свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_9 , а також на потерпілу ОСОБА_6 у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), а саме за умови застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, встановити контакт із свідками та потерпілим у кримінальному провадженні та шляхом вмовляння вплинути на них з метою надання ними неправдивих свідчень органу досудового розслідування та суду.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України)., оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий (12-ть разів) за злочини проти власності, у вчиненні даного злочину підозрюється в період іспитового строку, також вже є засудженим Карлівським районним судом Полтавської області за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до п`яти років одного місяця позбавлення волі, не працює, міцних соціальних зв`язків не має, за місцем мешкання характеризується виключно негативно.

Таким чином при вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 не одружений, не працює, міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше неодноразово судимий 12 разів, також останній пояснив, що в Карлівському РВП ще мається стосовно нього кримінальні провадження, у зв`язку з чим, знаходячись на свободі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, або суду, вплинути на свідків, або вчинити інший злочин.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного в залі суду.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

За змістом ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вище зазначене та з урахуванням суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_4 та даних про його особу, суд застосовує її у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що складає 161.040грн.(60х2684грн).

З урахуванням вищевикладеного, підстав для задоволення клопотання підозрюваного про застосування до підозрюваного міри запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0000008 від 02.01.2023 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 14год. 00хв. 23 березня 2023 року до 14год. 00хв. 21 травня 2023 року.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, в зв`язку з чим ОСОБА_4 необхідно взяти під варту в залі суду - негайно.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити стосовно ОСОБА_4 суму застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 161(сто шістдесят одна)тис. 40 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії даної ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокуратуру і суддю Красноградського районного суду Харківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі звільнення з під варти в разі внесення застави, останній негайно повинен повідомити про це слідчого та прокурора і з`явитися до слідчого для встановлення електронного засобу контролю.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1