ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/748/23 Справа № 199/1816/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000199 від 22.02.2023 року за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року, було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що ані слідчим, ані прокурором не було доведено необхідність арешту майна, а також наявності ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, а тому підстави для задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відсутні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначив, що 22.02.2023 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_8 виявлено та вилучено наступне майно:

мобільний телефон iPhone 13 mini, який запаковано до сейф-пакету PSP 2124447;

мобільний телефон iPhone XR, який запаковано до сейф-пакету PSP 2124448;

банківська карта IZI bank НОМЕР_1 та банківська карта monobank НОМЕР_2 , які запаковано до сейф-пакету PSP 2124449.

Того ж дня, тобто 22.02.2023, слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами вищевказаного майна.

Зазначив, що характерною ознакою вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 КК України, є використання мобільних пристроїв з установленими в них застосунками для інтернет зв`язку, онлайн банкінгу, гаманців для зберігання крипто валюти, через які відповідно здійснюється зв`язок та отримання коштів за наркотичні продаж наркотичних речовин.

Підозрюваного ОСОБА_8 фактично затримано у відділенні «Нової пошти» під час спроби відправити посилки з психотропною речовиною невстановленим під час досудового розслідування особам, у з цим в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що вилучені під час особистого обшуку телефони можуть містити номери телефонів та переписки з покупцями психотропних речовин, відомості щодо отримання грошових коштів за розповсюдження останніх, а також номери телефонів постачальників наркотичних та психотропних речовин або будь-які інші відомості, пов`язані зі збутом останніх. Відповідно інформація з банківських карт може містити транзакції щодо покупки та продажу таких речовин. Означена інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказує, що по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, яке визнано речовими доказами, з метою забезпечення збереження останніх та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення.

Вказує, що обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя зауважив, що 22.02.2023 органом досудового розслідування без відповідної ухвали проведено обшук житла, оформлений протоколом огляду місця події. Однак речі, визначені у клопотанні слідчого про накладення арешту, вилучені 22.02.2023 саме в ході затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, та не пов`язані з оглядом житла ОСОБА_9 , а відтак посилання слідчим суддею в обґрунтуванні рішення на дану обставину, є безпідставним.

Сторони у судове засідання не з`явились, враховуючи, що ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, розгляд апеляційної скарги на оскаржену ухвалу слідчого судді здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу та таким в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зазначених положень норм закону при розгляді клопотання судом першої інстанції в повній мірі не дотримано, внаслідок чого слідчий суддя дійшов до хибного висновку про відсутність підстав для накладення арешту на зазначене в клопотанні прокурора майно.

Апеляційним судом встановлено, що СВ ВП №1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000199 від 22.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

З клопотання слідчого про арешт майна та доданих до нього матеріалів слідує, що досудовим розслідуванням встановлено, 22 лютого 2023 року на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділенні № 90 «Нова Пошта» за адресою: м. Дніпро, вул. Терещенківська, 25-Б, намагався відправити посилку з наркотичними засобами.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 22.02.2023 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

22.02.2023, в ході особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 13 mini запаковано до сейф-пакету PSP 2124447; мобільний телефон iPhone XR запаковано до сейф-пакету PSP 2124448; банківська карта IZI bank НОМЕР_1 та банківська карта monobank НОМЕР_2 запаковані до сейф-пакету WAR 1206128.

Того ж дня, тобто 22.02.2023, слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом і вирішення питання про його зберігання, а саме: мобільний телефон iPhone 13 mini запаковано до сейф-пакету PSP 2124447; мобільний телефон iPhone XR запаковано до сейф-пакету PSP 2124448; банківська карта IZI bank НОМЕР_1 та банківська карта monobank НОМЕР_2 запаковані до сейф-пакету WAR 1206128.

23 лютого 2023 року старший слідчий СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2023 року у задоволенні вказаного клопотання слідчого було відмовлено.

В обґрунтування свого рішення, слідчий суддя зазначив про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Проте, слідчим суддею не були враховані зібрані докази у провадженні, в тому числі й висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-23/7229-НЗПРАП від 23.02.2023, відповідно до якого наданий на експертизу сліп-пакет містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Надана речовина містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого становить 2,2406 г.

Характерною ознакою вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 КК України, є використання мобільних пристроїв з установленими в них застосунками для інтернет зв`язку, онлайн банкінгу, гаманців для зберігання крипто валюти, через які відповідно здійснюється зв`язок та отримання коштів за наркотичні продаж наркотичних речовин.

Слідчий суддя також не врахував, що ОСОБА_8 фактично затримано у відділенні Нової пошти під час спроби відправити посилки з психотропною речовиною невстановленим під час досудового розслідування особам, є підстави вважати, що вилучені під час особистого обшуку телефони можуть містити номери телефонів та переписки з покупцями психотропних речовин, відомості щодо отримання грошових коштів за розповсюдження останніх, а також номери телефонів постачальників наркотичних та психотропних речовин або будь-які інші відомості, пов`язані зі збутом останніх. Відповідно інформація з банківських карт може містити транзакції щодо покупки та продажу таких речовин. Означена інформація може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що зазначене у клопотанні слідчого майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, що і вказує на необхідність накладення арешту з метою його збереження як речового доказу та запобігання ризикам, яке має істотне значення для кримінального провадження.

Отже, в клопотанні слідчого про арешт майна в достатній мірі обґрунтована підстава і мета накладення арешту на майно, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, де чітко зазначено, що з метою збереження речових доказів, а тому посилання слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на те, що в клопотанні про накладення арешту на майно відсутні підстави, метою якої є накладення арешту на майно, є хибним і таким, що не відповідає фактичним обставинам.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 170, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2023 року, про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 22 лютого 2023 року в ході проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- мобільний телефон iPhone 13 mini, який запаковано до сейф-пакету PSP 2124447;

- мобільний телефон iPhone XR, який запаковано до сейф-пакету PSP 2124448;

- банківська карта IZI bank НОМЕР_1 та банківська карта monobank НОМЕР_2 , які запаковано до сейф-пакету PSP 2124449,

шляхом заборони розпорядження та користування вказаними речами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4