Справа № 202/3769/23
Провадження № 1-кс/202/1755/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000081 від 31.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на рухоме майно, а саме: причеп бежевого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_5 , і який знаходився у користуванні громадянина ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Клопотання мотивоване тим, що до ВП № 2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 30.01.2023 із заявою звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що в період часу з 05.01.2023 по 18.01.2023, невідома особа (особи), таємно, шляхом проникнення на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила крадіжку причепу марки ЗАЗ бежевого кольору, номер рами НОМЕР_2 , що спричинило майнову шкоду ОСОБА_6 , розмір якої встановлюється (ЄО1611).

За вказаним фактом 31.01.2023 СВ ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до ЄРДР внесено відомості за № 0000081 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході досудового розслідування встановлено, що причеп бежевого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , належить гр. ОСОБА_5 .

Під час допиту свідка гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що останній має у своєму користуванні причеп Легковий-В, 1993 року випуску, колір бежевий, номер рами НОМЕР_2 , який він купував з рук, без переоформлення 26.02.2021, за 3 500,00 гривень (три тисячі п`ятсот гривень) у громадянина ОСОБА_5 . Вказаний причеп знаходився у подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Востаннє, ОСОБА_6 бачив причеп 05.01.2023 року, перед від`їздом з міста у зв`язку з постійними ракетними обстрілами. В період часу з 05.01.2023 року по теперішній час, в домоволодінні за вищевказаною адресою ніхто не проживає.

18.01.2023 ОСОБА_6 зателефонувала відповідальна по АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , (м.т. 099-033-98-45), яка повідомила, що ворота в подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає останній, було знято із навісів. Тому він попросив її зайти до середини. Після чого остання повідомила, що в подвір`ї відсутній вищевказаний причеп.

Постановою слідчого від 22.02.2023 року причеп бежевого кольору

д.н.з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 визнано речовим доказом та оголошу у розшук.

Слідчий посилається на те, що виникає необхідність накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 , і яке знаходилось у користуванні громадянина ОСОБА_6 , а саме: причеп бежевого кольору д.н.з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , як на речові докази у даному кримінальному провадженні, адже є ймовірність того, що незастосування арешту може призвести до пошкодження, псування, знищення вказаного транспортного засобу.

Слідчий зазначає, що з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, задля попередження настання наслідків, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню, тобто з метою запобігання можливості приховування вказаного майна, його пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, він звернувся до слідчого судді з даним клопотанням про арешт майна.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд даного клопотання за їх відсутності.

Власник та володілець майна в судове засідання не з`явилися, про розгляд даного клопотання повідомлявся належним чином.

Враховуючи положення ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

На підставі викладеного, у зв`язку із неприбуттям учасників судового розгляду аудіо-, відеофіксація судового засідання не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 31.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 22.02.2023 року, причеп бежевого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 визнано речовим доказом.

Крім того, постановою слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 22.02.2023 року, вищевказаний причеп оголошено у розшук.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_3 , право власності на причеп бежевого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 .

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що причеп бежевого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , визнаний речовим доказам у даному кримінальному провадженні, має доказове значення у даному кримінальному провадженні, і може бути використаний як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаного речового доказу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки на даний час транспортний засіб перебуває у розшуку.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна, з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на причеп бежевого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить гр. ОСОБА_5 , і який знаходився у користуванні громадянина ОСОБА_6 .

Заборонити володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати відповідно до Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1