Справа № 308/3559/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.

08.03.2023 року слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В рамках даного клопотання слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів з покладенням на нього наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками та представником потерпілого у даному кримінальному провадженні.

16.02.2023 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 КК України, а саме: в привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів; ч.4 ст.185 КК України, а саме: в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану; ч.2 ст.190 КК України, а саме: в шахрайстві, тобто в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими слідчому судді, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Позиції учасників судового засідання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, зауваживши на наявність ризиків, зокрема можливості підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, та представника потерпілого, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні просив обрати його підзахисному запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000205, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2023 року, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.01.2023 року.

Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що:

- №1 «24.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 невідома особа, здійснила крадіжку банківської картки та розрахувалась нею, чим спричинила потерпілому матеріальні збитки»;

- №2 «24.01.2023 року за адресою: м. Ужгород, вул. Тельмана, 2 невідомі особи, здійснили крадіжку продуктів харчування з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після чого разом з викраденим зникли з місця вчинення злочину»;

- №3 «досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 здійснив крадіжку банківської картки, реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив діючи умисно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та розуміючи, що вона йому не належить, незаконно привласнив платіжну банківську картку АТ Б «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 залишивши вищевказану картку в себе з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів шляхом розрахунку за покупки продовольчих товарів в магазинах м. Ужгорода».

26.02.2023 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 КК України, а саме: в привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів; ч.4 ст.185 КК України, а саме: в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану; ч.2 ст.190 КК України, а саме: в шахрайстві, тобто в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно.

Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення від 24.01.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.02.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.02.2023 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.02.2023 року;

- протоколом огляду предмета від 13.02.2023 року;

- рапортом помічника чергового Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 про прийняття та реєстрацію заяви від 24.01.2023 року;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_14 про вчинене кримінальне правопорушення від 24.01.2023;

- протоколом огляду місця події від 24.01.2023 року;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.02.2023 року;

- протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_14 від 12.02.2023 року;

- протоколом огляду предмета від 13.02.2023 року;

- рапорт слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 16.02.2023 року.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні Нечипорук і Йонкало проти України (п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom (Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідка ОСОБА_12 , потерпілу ОСОБА_15 , представника потерпілого ОСОБА_16 у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України /санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжких/, ч.2 ст.190 КК України /санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до нетяжких/, ч.1 ст.357 КК України /санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до категорії кримінальних проступків/. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів проти власності, проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, які вчинено в умовах воєнного стану, тобто особа використала найбільш несприятливий для країни час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 , може впливати на свідка ОСОБА_12 , потерпілу ОСОБА_15 , представника потерпілого ОСОБА_16 з метою дачі, зміни показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідка та потерпілих слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у слідчого судді відсутні, так як ризик щодо перешкоджанню кримінального провадження іншим чином, на думку суду, може полягати лише в діях, які не охоплені п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Доказів щодо такого перешкоджання не навів ані слідчий в клопотанні, ані прокурор в судовому засіданні.

В частині існування ризику продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, їх специфіку, корисливий характер, те, що ОСОБА_4 постійного місця роботи і відповідно постійного джерела доходів не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, у зв`язку з чим існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, спрямоване проти власності.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя вбачає доцільним покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризику, який було обґрунтовано, та ефективності здійснення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176 - 178, 181, 193, 194, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без використання електронних засобів контролю, в межах строку досудового розслідування, а саме: до 16 квітня 2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками та представником потерпілого у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а датою закінчення є 16 квітня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу подано не було.

Слідчий суддя ОСОБА_17