ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2644/22 Справа № 190/846/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
в режимі відеоконференції:
засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування в строк покарання, призначеного судом, строку попереднього ув`язнення.
Обґрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити, оскільки строк попереднього ув`язнення за вироками зараховано відповідно до вимог ст. 72 КК України в редакції Закону №2046-VIII від 18 травня 2017 року, діючого в період вчинення останнім кримінальних правопорушень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилається на те, що суд мав застосувати до нього вимоги Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року та перерахувати йому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні за викладених в ній підстав.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обґрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.
Із матеріалів провадження слідує, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув клопотання засудженого, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку.
За змістом ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) у разі засудження до позбавлення волі зарахуванню підлягає строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України Про попереднє ув`язнення з наступними змінами та доповненнями попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.
В той же час апеляційний суд керується ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 серпня 2018 року № 13-31кс18 зробила правовий висновок про те, що суди, призначаючи покарання, мають враховувати, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII), а якщо злочини вчинені особою починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 засуджений вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обраховувати з 05 лютого 2019 року та залишено до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За вказаним вироком кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 вчинено 24 листопада 2018 року, 28 грудня 2018 року, 29 грудня 2018 року, 07 січня 2019 року, 08 січня 2019 року, 09 січня 2019 року, 10 січня 2019 року, 17 січня 2019 року та 22 січня 2019 року.
Крім того, по даному провадженню ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05 лютого 2019 року було застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався ухвалами суду.
Також вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим за вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2019 року визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обраховувати з 05 лютого 2019 року.
За вказаним вироком кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинено 02 грудня 2018 року.
Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом частково складання покарання за даним вироком та вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2019 року визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців. Строк відбування покарання ухвалено обраховувати з 05 лютого 2019 року.
За вказаним вироком кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинено 18 липня 2018 року.
Вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців. Зараховано до терміну відбування покарання перебування ОСОБА_7 під вартою та відбування покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року та визначено обраховувати строки відбування покарання ОСОБА_7 з моменту його фактичного затримання, а саме 05 лютого 2019 року.
За вказаним вироком кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинено в січні 2019 року.
Крім того, ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2021 року визначено ОСОБА_7 покарання за наявності кількох вироків, а саме на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року більш суворим за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців.
Враховуючи зазначені обставини, положення ч.ч. 1, 4 ст. 5 КК України, а також те, що запобіжний захід ОСОБА_7 було обрано у кримінальному провадженні, по якому він вчинив злочини після 20 червня 2017 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_7 попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII).
Аналізуючи наведені обставини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.
Таким чином, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції є законною і обгрунтованою та скасуванню не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку судом не виявлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4