ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/6456/23

Провадження № 11-сс/4820/140/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, -

в с т а н о в и л а :

15 березня 2023 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених службових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, в якій просив зобов`язати уповноважену службову особу ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести відомості за його заявою про кримінальне правопорушення, вчинене адміністрацією ЗВК №58 до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 , оскільки така не містить відомостей про кримінальні правопорушення та про особу, яка його могла вчинити. Крім того, ОСОБА_5 вже реалізував своє право на ініціювання кримінального провадження за вказаними ним фактами, відомості внесено до ЄРДР. Інших відмінних відомостей, від тих що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, скаржник не навів.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

Ухвалу слідчого судді вважає незаконною та необґрунтованою.

На думку апелянта, слідчий суддя не врахував, що він та його родичі є потерпілими від свавілля адміністрації ЗВК № 58, яке полягає у шахрайстві та вимаганні коштів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення заявника ОСОБА_5 та його представника на підтримку поданої апеляційної скарги з посиланням на зазначені у ній доводи, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_5 в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Встановлено, що 09 березня 2023 року ОСОБА_5 подав до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому заяву про вчинення, на його думку, злочинів адміністрацією ЗВК №58 стосовно неправомірної, на думку скаржника, сплати його родичами грошових коштів за перебування у кімнаті для довгострокових побачень з розрахунку не за добу, а за кожну особу.

Зазначена заява надійшла на адресу ТУ ДБР у м. Хмельницькому 09 березня 2023 року та була зареєстрована під № -515зкп.

У цій заяві ОСОБА_5 зазначав,що із 2014 року по жовтень 2022 року його родичі, зокрема мати ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , сплачували за надання кімнати для довгострокових побачень грошові кошти із розрахунку перебування кожної особи у такій кімнаті, в той час як правильним за твердженням заявника є плата за добу незалежно від кількості осіб.

Листом за вих. № 515зкп/14-01-01-1034/2023 від 20.03.2023 заявнику за підписом керівника Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Хмельницькому) ТУ ДБР у м.Хмельницькому ОСОБА_10 надіслана відповідь, у якій вказано, що указана заява долучена до попереднього звернення зважаючи на дублюючий характер, відомості до ЄРДР не внесені.

Тобто, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною скаргою внесені не були.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30 червня 2020 року № 298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність .

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене дає підстави для висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необгрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність-ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2019 у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «..положеннями ст. З КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 06 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заявах 37437/97).

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

В ухвалі слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що заява ОСОБА_5 не є такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, оскільки не містить жодних даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Заявник зазначає про факт можливого вчинення кримінального правопорушення, яке було вже предметом дослідження слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені мають право на побачення: короткострокові тривалістю до чотирьох годин і тривалі - до трьох діб. Короткострокові побачення надаються з родичами або іншими особами у присутності представника колонії. Тривалі побачення надаються з правом спільного проживання і тільки з близькими родичами (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі, всиновлені, рідні брати й сестри, дід, баба, онуки). Тривалі побачення можуть надаватися і подружжю, яке проживало однією сім`єю, але не перебувало у шлюбі, за умови, що в них є спільні неповнолітні діти.

Оплата послуг за користування кімнатами короткострокових і тривалих побачень здійснюється засудженими або їх родичами чи іншими особами за рахунок власних коштів.

Згідно із пунктом 7 Переліку платних послуг, які можуть надаватися органами та установами виконання покарань, слідчими ізоляторами (їх виробничими майстернями і підсобними господарствами) та іншими установами Державної кримінально-виконавчої служби, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 №1017. до таких платних послуг належить надання місць у відомчих готелях (гуртожитках) для тимчасового проживання, а також у кімнатах побачень для засуджених та їх родичів.

Отже, установи виконання покарань мають право стягувати плату за надання кімнат для довгострокових побачень.

Повернення сплачених коштів, які скаржник вважає сплаченими помилково чи надміру до державного бюджету врегульований Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787.

З огляду на викладене, правовідносини, про які зазначає ОСОБА_5 мають вирішуватися у цивільно-правовому порядку.

Під час розгляду скарги ОСОБА_5 слідчий суддя правильно врахував вищенаведені положення закону та прийшов до обґрунтованого висновку, що викладені у заяві останнього від 09 березня 2023 року факти за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, оскільки заява не містить об`єктивних даних, які б підтверджували реальність конкретної події кримінального правопорушення та свідчили б про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій осіб за відповідними статтями КК України.

В заяві фактично викладена незгода ОСОБА_5 із вартістю кімнат для довгострокових побачень у ДУ «Замкова виправна колонія №58», які є підвищеного комфорту і за які справляється надто висока, на думку ОСОБА_5 , оплата, що не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Тому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідивши матеріали провадження, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_5 від 09 березня 2023 року не є такою, що підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано звернув увагу на те, що указана інформація про факти можливого вчинення кримінального правопорушення з аналогічними твердженнями ОСОБА_5 уже була предметом розгляду слідчого судді та суду апеляційної інстанції.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.01.2023 у справі 686/27265/22, провадження №1-кс/686/66/23 за результатом скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за аналогічною за суттю скаргою та заявою про вчинення кримінального правопорушення, у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 08.02.2023 у справі № 686/27265/22, провадження № 11-сс/4820/69/23 ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2023року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, залишено без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Також ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.03.2023 у справі №686/6130/23, провадження №1-кс/686/2087/23 за результатом скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення за аналогічною за суттю скаргою та заявою про вчинення кримінального правопорушення, у задоволенні скарги відмовлено.

Отже, рішення по ідентичній за своїм змістом заяві ОСОБА_5 від 09 березня 2023 року вже було прийнято, а тому слідчим суддею також було враховано недопустимість повторного розгляду одних і тих же по суті скарг.

Слідчим суддею перевірені доводи скарги ОСОБА_5 , надано належну оцінку матеріалам провадження, та обґрунтовано прийнято рішення про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 09 березня 2023 року.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, п.1 ч.3 ст.407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР - залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді