Провадження № 1-кс/761/7079/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду клопотання слідчого СВ ВП № 4 Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001020 від 25.03.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, що погоджене прокурором про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: 1) планшет марки Lenovo, Dolby Audio, чорного кольору, серійний номер: HPV2YN3Y, IMEI: НОМЕР_1 з наявними пошкодженнями у вигляді тріщин та розломів екрану, заборонивши право на його відчуження, розпорядження та користування; 2) мобільний телефон марки Samsung, Duos, модель SM-J12OF, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , SN: НОМЕР_4 , золотистого кольору, без сім-карти, заборонивши право на його відчуження, розпорядження та користування.

Мотивуючи клопотання слідчий зазначає, що у провадженні CВ ВП №4 Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001020 від 25.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.03.2023, приблизно о 22 години 49 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в підземному переході за адресою: м. Київ, пл. Льва Толстого, неподалік будинку, 22 по вул. Велика Васильківська у м. Києві, таємно викрав чуже майно, а саме мобільний телефон марки "Самсунг" та планшет "Леново" загальною сумою 2000 гривень, які належать ОСОБА_6 , в умовах дії воєнного стану.

25.03.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 23, в ході поверхневого обшуку в останнього було виявлено та вилучено речі з арештом яких звертається з клопотанням.

25.03.2023 слідчим було винесено постанову про визнання зазначених речей, вилучених в ході огляду місця події, речовими доказами у кримінальному провадженні №0001020 від 25.03.2023.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду клопотання. Надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в силу ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого СВ ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві від 25.03.2023 планшет марки Lenovo Dolby Audio та мобільний телефон марки Samsung Duos визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001020 від 25.03.2023.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши додані до матеріалів клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити, наклавши арешт на майно, оскільки воно має значення для кримінального провадження та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто містить ознаки речових доказів, зазначених у ст. 98 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

1) планшет марки Lenovo, Dolby Audio, чорного кольору, серійний номер: HPV2YN3Y, IMEI: НОМЕР_1 з наявними пошкодженнями у вигляді тріщин та розломів екрану, заборонивши право на його відчуження, розпорядження та користування;

2) мобільний телефон марки Samsung, Duos, модель SM-J12OF, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , SN: НОМЕР_4 , золотистого кольору, без сім-карти, заборонивши право на його відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1