УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року

м. Київ

справа № 694/80/23

провадження № 51-1577ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 09 січня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, в порядку ст.303 КПК України

Суддя Черкаського апеляційного суду ухвалою від 28 лютого 2023 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на вказану ухвалу слідчого судді.

Вимоги та узагальнені доводи, викладені в касаційній скарзі

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення апеляційним вимог Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), просить скасувати ухвалу апеляційного суду й призначити новий розгляд у цьому суді. Обґрунтовуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, вказує, що апеляційний суд неправомірно відмовив у перевірці законності і обґрунтованості ухвали слідчого судді та обмежив його у доступі до правосуддя.

Більше того, на переконання касатора, слідчий суддя постановив ухвалу, яка не передбачена КПК, а отже, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, апеляційний суд мав би відкрити апеляційне провадження за його скаргою і розглянути цю скаргу по суті.

Мотиви Суду

Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі та наявну в матеріалах провадження копію оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

За ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством. Унормування ж кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Приписами ч. 2 ст. 309 КПК визначено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

У переліку ухвал слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК, та який є вичерпним, ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, відсутня.

Не передбачають можливості окремого оскарження такої ухвали слідчого судді і положення ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК, які є більш загальними по відношенню до положень ст. 307 КПК і містять перелік судових рішень слідчого судді, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному суді, і цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно ж до вимог ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Отже, суддя апеляційного суду, дотримуючись вимог ч. 3 ст. 307, ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК, правильно встановив, що оспорювана ухвала слідчого судді за наслідком розгляду скарги на бездіяльність слідчого не підлягає оскарженню в порядку апеляційної процедури, та обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження, належним чином умотивувавши своє рішення.

Ухвала апеляційного суду є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що відповідає вимогам ст. ст. 370, 418 КПК.

Крім того, посилання касатора на постанову Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року (справа № 5-142кс17) не можуть вважатися слушними, оскільки в цьому рішенні визначено, що критерієм забезпечення права на апеляційне оскарження ухвал слідчого судді на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК з огляду на положення ч. 6 ст. 9 КПК, є постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК.

Натомість положеннями ч. 1 ст. 303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як то бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Щодо доводів касаційної скарги про те, що, відмовивши у відкритті апеляційного провадження з цих підстав, апеляційний суд залишив поза увагою загальні засади кримінального провадження, якими забезпечується право особи на апеляційне оскарження судових рішень, то вони не ґрунтуються на законі.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням такого судового рішення, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя, як про це йдеться в касаційній скарзі.

Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та копії судового рішення убачається, що підстави для її задоволення відсутні.

З огляду на викладене Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах потерпілого ОСОБА_5 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 28 лютого 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3