Провадження № 1-кп/686/289/23
19 січня 2023 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Хмельницького, з неповною вищою освітою, працюючого водієм в Intertransportі Сentre-Polska (Республіка Польща), маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.115 КК України,
07 березня 2020 року ОСОБА_12 скоїв незакінчений замах на умисне вбивство двох осіб ( ОСОБА_13 та ОСОБА_10 ) та умисне вбивство ОСОБА_13 , за наступних обставин.
Так, 07 березня 2020 року на протязі першої половини дня ОСОБА_12 , після нічної сварки, яка виникла на ґрунті ревнощів, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , очікував на повернення своєї дружини ОСОБА_13 , яка після сварки не залишилася вдома ночувати.
Цього ж дня, близько 14 год. до вказаної квартири прийшла ОСОБА_13 із своїм товаришем, колегою по роботі ОСОБА_10 , після чого висловила намір забрати дітей та в подальшому розлучитись.
ОСОБА_12 , перебуваючи на кухні зазначеної квартири, обурившись вимогою ОСОБА_13 розлучитись та на ґрунті виниклих ревнощів до ОСОБА_10 , розпочав розмову.
Дана розмова відразу переросла у конфлікт, який ОСОБА_12 не бажав вирішити мирним шляхом, а наміри ОСОБА_10 щодо спільного проживання із ОСОБА_13 , ще більше розлютити ОСОБА_12 .
З мотивів помсти, через ревнощі, у ОСОБА_12 виник раптовий умисел на протиправне заподіяння смерті двом особам, а саме своїй дружині ОСОБА_13 та її знайомому ОСОБА_10 .
ОСОБА_12 , 07.03.2020, з метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його наслідки, діючи умисно з метою вбивства двох осіб, перебуваючи у кухні вказаної квартири, схопив зі столу у праву руку кухонний ніж. В момент, коли ОСОБА_13 знаходилась в проході вхідних дверей до кухні, ОСОБА_12 різко скоротив відстань в її напрямку та з прикладанням значної сили наніс ОСОБА_13 численні удари ножем в область грудної клітки, живота та лівої руки, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення (в сукупності призвели до гострої крововтрати).
В подальшому, ОСОБА_13 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті двом особам, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних відносин через ревнощі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх негативних наслідків, розвернувся до ОСОБА_10 , та діючи умисно, з прикладанням сили, під час того як останній піднявся із стільця, заподіяв йому лезом ножа два удари в область правої половини грудної клітини. ОСОБА_10 , з метою врятування власного життя, розпочав захищатись від ОСОБА_12 , прикриваючись руками та намагаючись вибігти у коридор, де перебувала ОСОБА_13 , проте не зміг закрити за собою двері кухні, внаслідок чого він та ОСОБА_12 упали під час боротьби на підлогу коридору.
Після цього, ОСОБА_12 , перебуваючи у коридорі вказаної квартири, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті двом особам, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх негативних наслідків у вигляді смерті, діючи умисно, з прикладанням значної сили, наніс шість ударів ОСОБА_10 в область тулуба та правої верхньої кінцівки. В цілому ОСОБА_13 заподіяв ОСОБА_10 : 2 сліпих проникаючих колото-різаних поранень правої половини грудної клітки, з тілесними ушкодженнями у вигляді: 2 ран м`яких тканин переднє бічної поверхні правої половини грудної клітки, що проникали в порожнину грудної клітки з ушкодженням нижньої долі правої легені в 2-х місцях (по внутрішньому краю - наскрізне, та по зовнішньому краю сліпе), кровотечею (близько 700 мл. крові) та виділенням повітря в плевральну порожнину зі стисканням легені (відносяться за своїм характером до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння); також заподіяв 2 колото-різаних непроникаючі поранення: правої половини грудної клітки, правої здухвинної ділянки передньої черевної стінки (відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я) та заподіяв 4 рани м`яких тканин: 2 з яких задньої поверхні плеча правої верхньої кінцівки та 2 з яких внутрішньої поверхні цього ж плеча на одному рівні, (відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я).
В цей час, ОСОБА_13 з метою врятування власного життя, відчинила вхідні двері квартири, почала тікати, голосно кричати, щоб привернути на себе увагу сторонніх осіб. ОСОБА_12 , на мить відволікся та ОСОБА_10 вдалося відштовхнути його від себе і також вибігти із квартири слідом за ОСОБА_13 .
З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, спрямованого на заподіяння смерті двом особам, а саме ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , ОСОБА_12 вибіг із квартири та став їх переслідувати. ОСОБА_10 , будучи важко пораненим не втримав рівноваги та впав на сходинковій площадці між 3 та 4 поверхами. ОСОБА_12 розуміючи, що не виконав усі необхідні дії для вбивства ОСОБА_10 , проте усвідомлюючи, що дружина ОСОБА_13 може утекти та він не доведе свій злочинний умисел до кінця, залишив ОСОБА_10 лежачого на сходинковій площадці та продовжив переслідувати ОСОБА_13 . Наздогнавши її на першому поверсі, поблизу виходу із під`їзду на сходинковому марші, ОСОБА_12 , значно переважаючи ОСОБА_13 в силі, повалив її на спину, та схилившись над нею, тримаючи ніж у правій руці, з прикладанням значної сили, умисно наніс численні удари в область тулуба, а саме грудей, де знаходяться життєво-важливі органи.
Своїми умисними діями спрямованими на протиправне заподіяння ОСОБА_13 смерті, ОСОБА_12 заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді 4-х ножових ран грудної клітини з ушкодженням серця та правої легені, 1-го ножового поранення живота з ушкодженням селезінки, ран лівого плеча та великого пальця лівої кисті, що могли утворитися не менше я від 7-ми дій одного і того ж самого знаряддя, по типу ножа, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення (в сукупності призвели до гострої крововтрати), та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням ОСОБА_13 смерті, яка настала від гострої крововтрати як наслідок колото-різаних ран грудної клітини із ушкодженням серця та правої легені, живота із ушкодженням селезінки, лівого плеча та великого пальця лівої руки.
Слідом за ОСОБА_12 на перший поверх збіг ОСОБА_10 , який побачивши нерухоме, лежаче на підлозі тіло ОСОБА_13 , та стоячого біля неї ОСОБА_12 із ножем у руці, вдарив останнього кулаком в обличчя та, з метою порятунку, вибіг із під`їзду будинку, прохаючи допомоги у сторонніх людей. Помітивши, що ОСОБА_10 вибіг із під`їзду та привертає увагу сторонніх осіб, ОСОБА_12 , боячись бути поміченим, не став переслідувати останнього та повернувся із ножем у руках в свою квартиру за місцем проживання.
При цьому, ОСОБА_12 , з причин, що не залежали від нього не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, направлених на умисне вбивство ОСОБА_10 , так як ОСОБА_10 вчинив супротив та зумів утекти із будинку, привернути увагу сторонніх осіб, після чого отримав кваліфіковану медичну допомогу.
За незакінчений замах на умисне вбивство двох осіб, тобто незакінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам, ОСОБА_12 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Окрім цього, за умисне вбивство ОСОБА_13 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_12 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 115 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_12 , який в суді підтвердив вказані обставини завдання ОСОБА_13 та ОСОБА_10 ударів ножем і відповідно спричинення тілесних ушкоджень. При цьому, обвинувачений пояснив, що понад 10 років він перебував із ОСОБА_13 у шлюбі, у якому народилось двоє дітей, при цьому між ними були нормальні відносини. Останні декілька років він працював закордоном та періодично приїздив додому. Орієнтовно в кінці 2019 року від дружини дізнався, що її колега по роботі ОСОБА_10 виявляє до неї симпатію, при цьому запрошував її на більярд та льодовий каток. Він не був проти їх спілкування та не приділяв цьому особливої уваги, оскільки з дружиною були довірливі відносини. В кінці лютого 2020 року від самої ж ОСОБА_13 дізнався, що вона перебуваючи на відпочинку у ОСОБА_14 зрадила йому із ОСОБА_15 . Через цю подію між ними відбувались сварки, вони вели мову про розлучення, проте спільно прийняли рішення зберегти сім`ю. Разом з цим, ОСОБА_13 продовжувала спілкуватись із ОСОБА_10 та між ними були близькі відносини, а тому дана обставина породжувала нові конфлікти. Такі події викликали у нього сильний стрес та пригнічення. 06.03.2020 ОСОБА_13 перебувала з колегами по роботі на корпоративній вечірці, при цьому затрималась та не відповідала на дзвінки. Коли вона повернулась додому, то між ними відбулась чергова сварка. В цей час на мобільний телефон ОСОБА_13 надходили дзвінки від ОСОБА_10 . Розлютившись через це, він розбив телефон ОСОБА_13 , при цьому дав їй ляпас, а також ножем штрикнув по кухонній дошці. Остання злякалась та вибігла з квартири, проте через деякий час повернулась разом з ОСОБА_10 та двома працівниками поліції. В ніч з 06 на 07 березня 2020 року ОСОБА_13 перебувала у ОСОБА_10 та наступного дня близько 14 год. вони разом прийшли до квартири. Він запропонував випити чай та вони деякий час спілкувались на кухні. Тоді ОСОБА_13 висловила намір забрати дітей та в подальшому розлучитись, що викликало у нього сильні негативні емоції та злість. Також його розлютили слова ОСОБА_10 про бажання спільно проживати з ОСОБА_13 . Подальші свої дії пам`ятає сумбурно, лише пам`ятає, що в той момент схопив кухонний ніж та почав наносити удари по різним частинам тіла ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . Уся його злість була по відношенню до ОСОБА_13 , при цьому умислу на вбивство ОСОБА_10 у нього не було, просто він перебував у той момент поряд. Після цих подій він намагався покінчити життя самогубством, різав вени на руках та хотів вистрибнути з вікна дев`ятого поверху, проте, після тривалих розмов, йому завадили це зробити працівники поліції.
Показами потерпілого ОСОБА_10 , який підтвердив встановлені судом обставини спричинення обвинуваченим тілесних ушкоджень йому та ОСОБА_13 . Разом з цим, потерпілий вказав, що більше року був знайомий з убитою ОСОБА_13 , оскільки вони разом працювали. В ніч з 06 на 07 березня 2020 року від ОСОБА_13 з невідомого йому номера надійшло повідомлення у меседжері «Фейсбук» для того щоб він зателефонував. Під час телефонної розмови вона попросила забрати її неподалік будинку, де проживала. Тоді він приїхав на АДРЕСА_1 та зустрівся з ОСОБА_13 , при цьому вона була лише у штанах та кофті без верхнього одягу і взуття, хоча було доволі холодно. ОСОБА_13 повідомила, що між нею та її чоловіком ОСОБА_12 відбувся конфлікт, в ході якого останній погрожував їй вбивством, а тому вона втекла. Після цього вони викликали працівників поліції, які прибувши до квартири, забрали обвинуваченого до відділку. Надалі ОСОБА_13 в квартирі почала збирати речі та хотіла забрати дітей, проте невдовзі до квартири повернувся обвинувачений і з метою уникнення подальшого конфлікту вони залишили помешкання. ОСОБА_13 не хотіла серед ночі турбувати своїх родичів та повідомляти про проблеми в її сім`ї, а тому він запропонував переночувати у нього. Наступного дня близько 14 год. він разом з ОСОБА_13 повернувся до місця її проживання. Обвинувачений запросив їх на кухню, почав заварювати чай та вони деякий час розмовляли. ОСОБА_13 пішла в іншу кімнату до дітей, а коли повернулась обвинувачений запитав у неї «це вже все?», остання відповіла, що боїться його. Після цього обвинувачений взяв у праву руку ніж, підбіг до ОСОБА_13 та почав наносити їй удари ножем в область грудної клітки та живота. Намагаючись завадити цьому, він схопив обвинуваченого рукою, проте останній, розвернувшись, зі значною силою наніс два удари ножем в ділянку грудної клітки під правою рукою. З метою врятування власного життя, він розпочав захищатись від ОСОБА_12 , прикриваючись руками та намагаючись вибігти у коридор, де в цей момент перебувала ОСОБА_13 , проте не зміг закрити за собою двері кухні, внаслідок чого він та ОСОБА_12 під час боротьби впали на підлогу. ОСОБА_12 наніс йому ще шість ударів ножем в область тулуба та правої верхньої кінцівки. Також обвинувачений в коридорі наносив ножем удари ОСОБА_13 , яка з метою врятування власного життя, відчинила вхідні двері квартири, почала тікати та голосно кричати. Обвинувачений на мить відволікся та йому вдалося відштовхнути його від себе і також вибігти із квартири слідом за ОСОБА_13 . На сходинковій площадці між 3 та 4 поверхами він впав і в цей момент обвинувачений перескочив через нього та продовжив переслідувати ОСОБА_13 . Через декілька секунд було чути крики останньої. Спустившись на перший поверх під`їзду побачив ОСОБА_13 у лежачому положенні, обвинувачений в цей момент стояв над нею, при цьому в його руці був ніж. Тоді він кулаком руки завдав удар обвинуваченому в обличчя, після чого йому вдалось вийти з будинку на вулицю, при цьому за ним зачинились вхідні двері. Біля під`їзду він впав на землю, не міг більше піднятись, при цьому почав кликати на допомогу. До нього підішли двоє дівчат, яких він попросив викликати швидку медичну допомогу. В подальшому його забрала швидка та доправила у лікарню.
Згідно з протоколом огляду місця події від 07.03.2020 року (з ілюстративною таблицею) оглянуто квартиру АДРЕСА_3 , при цьому зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення. Працівниками поліції на першому поверсі під`їзду виявлено труп ОСОБА_13 з ознаками насильницької смерті. При цьому, під час даної слідчої дії працівниками поліції виявлено та вилучено: змиви речовини бурого кольору з асфальтного покриття; змив речовини бурого кольору з металевої решітки навпроти вхідних дверей; змив речовини бурого кольору із внутрішньої сторони вхідних дверей під`їзду; змив речовини бурого кольору з бетонної підлоги 1 поверху, ліфта, панелі виклику ліфта, на першому та четвертому поверхах підлоги ліфта, підлоги кухні квартири АДРЕСА_4 ; пачку із сірників з речовиною бурого кольору, яка знаходилась на підлозі ліфта; дерев`яний табурет, який знаходився перед вхідними дверима квартири АДРЕСА_4 ; предмет схожий на ніж, виявлений на підлозі кухні квартири АДРЕСА_4 ; предмет схожий на ніж, виявлений в раковині кухонної стіни на кухні квартири АДРЕСА_4 ; спортивну кофту «Nike» вилучену із стола на кухні квартири АДРЕСА_4 ; змив із віконних ручок, на кухні квартири АДРЕСА_4 (т.2 а.с. 15-61).
Протоколом огляду від 07.03.2020 року (з ілюстративною таблицею) сходинкового майданчику дев`ятого поверху під`їзду №2 по АДРЕСА_5 , де виявлено, що нижня частина вікна відсутня, виламана рамка вікна та розбите скло. Разом з цим, в ході даної слідчої дії зокрема виявлено та вилучено предмет схожий на ніж (т.2 а.с.62-69).
Показаннями ОСОБА_16 , який вказав, що він є працівником поліції та в ніч з 06 на 07 березня 2020 року, у зв`язку з отриманим повідомленням, виїжджав до будинку АДРЕСА_5 . Поблизу будинку були, як пізніше з`ясувалось, ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , яка в свою чергу була легко одягнута. Остання повідомила, що за місцем проживання у неї виник конфлікт з чоловіком, який у той час перебував у квартирі. Також вона попросила забрати чоловіка до відділу поліції, оскільки хотіла взяти свої речі. Тоді вони разом піднялись до квартири в якій перебував обвинувачений. Останній погодився проїхати до відділу поліції, при цьому поводився спокійно. Після проведеної профілактичної бесіди обвинуваченого відпустили додому. Окрім цього, свідок повідомив, що ОСОБА_13 відмовилась від написання заяви про вчинене правопорушення та надання письмових пояснень.
Потерпіла ОСОБА_9 (сестра убитої ОСОБА_13 ) показала, що 07.03.2020 року вона дізналась про те, що обвинувачений завдав ножем удари ОСОБА_13 від яких вона померла. Також вказала, що обвинувачений ОСОБА_13 раніше застосовував фізичне насильство відносно ОСОБА_13 .
Показаннями ОСОБА_17 (брата убитої) про те, що 07.03.2020 року за повідомленням своєї матері прибув на місце події будинку АДРЕСА_5 , де на першому поверсі під`їзду знаходився труп ОСОБА_13 з ознаками насильницької смерті (тілесними ушкодженнями).
Свідченнями ОСОБА_18 , яка вказала, що 07.03.2020 року в обідню пору вона бачила як у під`їзді будинку по АДРЕСА_5 , по сходах бігла жінка, при цьому вона голосно кричала. Також бачила як після цього по сходах бігли двоє чоловіків, один з яких впав на підлогу.
Показами ОСОБА_19 про те , що 07.03.2020 року, почувши звуки розбитого скла, вийшла зі своєї квартири. В цей момент вона побачила обвинуваченого, який розбив скло у вікні та вийняв рамку. Останній повідомив, що вбив свою дружину, при цьому не хоче більше жити.
Показаннями ОСОБА_20 , який вказав, що зранку 07.03.2020 року він телефонував до ОСОБА_12 , оскільки раніше вони домовлялись зустрітись та провести час зі своїми дітьми. Обвинувачений повідомив, що не може зустрітись, при цьому, по його голосу та мові було зрозуміло, що він чимось стурбований та засмучений.
Свідченнями ОСОБА_21 про те, що вона працювала разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_13 у ТОВ «ВТК Україна», при цьому з останньою вона була в близьких відносинах. Також їй було відомо, що на роботі ОСОБА_10 і ОСОБА_13 зблизились та у них були відносини.
Свідок ОСОБА_22 повідомив, що 06.07.2020 року він телефонував до ОСОБА_12 та запрошував його на каву. Однак, останній відмовився та пояснив, що посварився із дружиною.
Допитана в суді ОСОБА_23 (мати обвинуваченого) вказала, що між ОСОБА_12 та його дружиною були гарні відносини, при цьому характеризувала сина із позитивної сторони.
Відповідно до протоколу огляду від 07.03.2020 року, в приміщенні Хмельницької міської лікарні оглянуто та вилучено особисті речі ОСОБА_10 (т.2 а.с.70-75).
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 07.03.2020 року зафіксовано факт затримання ОСОБА_12 та здійснення його особистого обшуку в ході якого вилучено штани сірого кольору, із речовиною бурого кольору (т.2 а.с. 79-81).
Даними протоколу освідування ОСОБА_12 (з ілюстративною таблицею) від 07.03.2020 року, яким зафіксовано у нього по одному порізу середньої частини передпліччя обох рук, також виявлено два порізи в області передньої сторони нижньої частини стегна правої ноги вище коліна, виявлено садно в районі поперекової частини спини з лівої сторони та садна у верхній частині правої та лівої сторони спини, наявні почервоніння на голові з лівого та правого боку під волосяним покровом, над скронями (т.2 а.с. 103-107).
Даними висновку експерта № 127 від 14.05.2020 року, згідно з яким була проведена судово-медична експертиза трупа ОСОБА_13 1982 р.н. та встановлено наступне:
- смерть ОСОБА_13 настала від гострої крововтрати як наслідок колото-різаних ран грудної клітини з ушкодженням серця та правої легені, живота з ушкодженням селезінки, лівого плеча та великого пальця лівої руки. Смерть настала не менше ніж за 14-18 годин до моменту судово-медичної експертизи трупа, на що вказує розвиток трупних явищ;
- судово-медичною експертизою трупа ОСОБА_13 виявлено тілесні ушкодження у вигляді 4-х ножових ран грудної клітини з ушкодженням серця та правої легені, 1-го ножового поранення живота з ушкодженням селезінки, ран лівого плеча та великого пальця лівої кисті, що могли утворитися не менш як від 7-ми дій одного і того ж самого твердого, плоского, однобічно-гострого клинкового знаряддя, по типу ножа, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення (в сукупності що призвели до гострої крововтрати) та перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Крім вище перерахованих тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_13 виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна нижньої повіки лівого ока, що могло утворитися незадовго до настання смерті від дії тупих твердих предметів або при падінні та ударі до таких, мають ознаки легкого тілесного ушкодження, що в причинному зв`язку із настанням смерті не перебуває;
- судово-медичною експертизою тіла ОСОБА_13 виявлено тілесне ушкодження у вигляді рани великого пальця лівої руки, що могла утворитися при обороні;
- слідів характерних для волочіння чи переміщення тіла при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_13 не виявлено;
- після отримання ножових поранень грудної клітини та живота ОСОБА_13 могла здійснювати активні дії на протязі короткого періоду часу, до декількох хвилин;
- судово-токсикологічною експертизою трупної крові ОСОБА_13 етиловий алкоголь не виявлений;
- враховуючи поранення серця, легень та селезінки, що призвели до масивної крововтрати, врятувати життя ОСОБА_13 за умови надання кваліфікованої медичної допомоги є малоймовірним (т.2 а.с. 129-131).
За даними висновку експерта № 45 від 13.05.2020 року, проведена судово-медична експертиза п`яти клаптів шкіри з ранами обох половин передньої поверхні грудної клітини і задньої поверхні нижньої третини лівого плеча верхньої кінцівки трупа ОСОБА_13 , 1982 р.н., при цьому експерт прийшов до наступних висновків:
клапоть шкіри з лівої половини передньої поверхні грудної клітини три окремі, умовно позначені №№1-3 рани, з яких: №1 є глибокою чи проникаючою колото-різаною раною; №2 є глибокою різаною раною; №3 є поверхневою чи непроникаючою різаною раною;
клапоть шкіри з лівої молочної залози передньої поверхні грудної клітини дві окремі, умовно позначені №№1, 2 глибокі колото-різані рани;
- клапоть шкіри з ділянки реберної дуги по лівій середнє-ключичній лінії передньої поверхні грудної клітини одиночна, не пронумерована глибока колото-різана рана;
- клапоть шкіри з правої половини грудної клітини одинична, не пронумерована глибока колото-різана рана;
- клапоть шкіри з задньої поверхні нижньої третини лівого плеча верхньої кінцівки одиночна, не пронумерована глибока колото-різана рана.
Усі ці, описані вище глибокі колото-різані рани шкіри могли утворитися в невідомій послідовності одна від одної від шести окремих дій скоріш за все одного і того ж самого твердого плоского однобічно-гострого клинкового знаряддя, по типу ножа, що залишає в ранах сліди 3-х валентного заліза та має як тупий, «П» подібний на поперечному перетині «обух» з добре вираженими ребрами, так і недеформований кінець чи вістря та гостре лезо з гладкою заточкою його ріжучої крайки.
А дві інші, умовно позначені №№2, 3 глибока і поверхнева різані рани шкіри могли утворитися в невідомій послідовності одна від одної від двох окремих, але сукупних дій тиску, так і подовжніх рухів, під різними кутами у вертикальному та вертикально-поперечному напрямках, гострого краю чи леза якогось, скоріш за все одного і того ж самого твердого плоского знаряддя або предмету з гладкою заточкою його ріжучої крайки (ніж, бритва, лезо тощо), що залишає в ранах сліди 3-х валентного заліза (т.2 а.с. 135-147).
Відповідно до висновку експерта №328 від 14.05.2020 року була проведена судово-медична експертиза ОСОБА_10 та встановлено наступне:
- згідно сукупності даних, отриманих за час виконання цієї судово-медичної експертизи, у потерпілого ОСОБА_10 були виявлені: а) два сліпих проникаючих колото-різаних поранення правої половини грудної клітки, що ускладнилися розвитком у нього важкого шоку (шоковий індекс склав 1,5 при показниках пульсу 120 ударів за хвилину, та артеріального тиску 80/50мм.рт.ст.), з тілесними ушкодженнями у вигляді: 2-х ран м`яких тканин переднє-бічної поверхні правої половини грудної клітки, що проникали в порожнину грудної клітки з пошкодженням нижньої долі правої легені в 2-х місцях (по внутрішньому краю наскрізне та по зовнішньому краю - сліпе), кровотечею (близько 700 мл. крові) та виділенням повітря в плевральну порожнину із стисканням правої легені; б) 2-х колото-різаних непроникаючих поранень: правої половини грудної клітини (1), правої здухвинної ділянки передньої черевної стінки (1); в) 4-х ран м`яких тканин: задньої поверхні плеча правої верхньої кінцівки (2), внутрішньої поверхні цього ж плеча (2) на одному рівні;
- два сліпих проникаючих колото-різаних поранення правої половини грудної клітки ОСОБА_10 , що ускладнилися розвитком шоку, могли утворитися від дворазової дії колюче-ріжучого предмету, за механізмом «удар роз`єднання тканин занурення», про що свідчить локалізація та властивості цих поранень, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання);
- два непроникаючих колото-різаних поранення правої половини грудної та черевної стінки потерпілого ОСОБА_10 могли утворитися від дворазової дії колюче-ріжучого предмету, за механізмом «удар роз`єднання тканин поверхневе занурення», про що свідчать локалізація та властивості цих поранень, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я;
- чотири рани м`яких тканин правого плеча потерпілого могли утворитись як від дворазової наскрізної дії колюче-ріжучого предмету, за механізмом «удар роз`єднання тканин занурення наскрізне проникнення», так і від окремої чотириразової дії колюче-ріжучого предмету, за механізмом «удар роз`єднання тканин - занурення», про що свідчать локалізація та властивості цих ран, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я;
- загалом усі зазначені вище тілесні ушкодження могли утворитися від не менше ніж чотириразової дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, про що свідчать локалізація та властивості цих ушкоджень;
- встановити послідовність заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, та в якому положенні могло перебувати його тіло в момент отримання ним тілесних ушкоджень на основі наявних судово-медичних даних неможливо;
- локалізації тілесних ушкоджень у потерпілого не є специфічною чи характерною для утворення при падінні людини з висоти власного зросту;
- характер отриманих потерпілим поранень не виключає можливості їх утворення в короткий проміжок часу незадовго (в межах кількох годин) до моменту його обстеження лікарями міської лікарні о 14:20-14:25 годин 07.03.2020 року, коли в медичній карті потерпілого був зроблений запис із таким змістом: «Анамнез хвороби: 1 год. тому відомий в побуті наніс множинні ножові поранення в ділянку грудей і живота кухонним ножем»;
- судячи з властивостей рубців у потерпілого,вони можуть мати давність формування не менше 1-го 2-х місяців до одстеження потерпілого 30.04.2020 року;
- тілесних ушкоджень, характерних для самооборони, на тілі ОСОБА_10 не виявлено (т.2 а.с. 155-159).
Згідно висновку експерта № 227 від 06.04.2020 року проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановлено:
- у ОСОБА_12 станом на 13.03.2020 року були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: а) 14-ти саден шкіри: лівої половини тім`яної ділянки голови (1), зовнішньої поверхні ліктьового суглобу правої верхньої кінцівки (1), тильної поверхні кисті правої верхньої кінцівки (4), тильної поверхні кисті лівої верхньої кінцівки (1), 5-го пальця цієї ж кисті (3), внутрішньої поверхні правого колінного суглобу (1), передньої поверхні нижньої третини правого стегна на межі з колінним суглобом (1), зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу (2); б) 4-х ран м`яких тканин: передньої поверхні середньої третини передпліччя правої верхньої кінцівки (1), передньої поверхні середньої третини передпліччя лівої верхньої кінцівки (1), передньої поверхні середньої третини передпліччя лівої верхньої кінцівки (1), переднє-внутрішньої поверхні колінного суглобу правої нижньої кінцівки (2); в) 50-ти лінійних саден (подряпин) шкіри: лівої скроневої ділянки голови (1), задньої поверхні правої половини грудної клітки (група з 3-х), ліктьової поверхні зап`ясткового суглобу правої верхньої кінцівки (3), заднє-променевої поверхні цього ж зап`ясткового (5), передньої поверхні нижньої третини передпліччя правої верхньої кінцівки (8), навколо рани передньої поверхні середньої третини правого передпліччя (9), 2-го пальця лівої кисті на рівні проксимального кінця основної фаланги (2), передньої поверхні передпліччя лівої верхньої кінцівки (6), передньої поверхні ліктьового згину лівої верхньої кінцівки (5), передньої поверхні лівої половини грудної клітини (1), на межі лівої поперекової ділянки тулуба та клубової ділянки тазу (група з 7-ми); г) підшкірного крововиливу заднє-ліктьової поверхні верхньої третини передпліччя правої верхньої кінцівки;
- чотири рани м`яких тканин: передньої поверхні середньої третини передпліччя правої верхньої кінцівки (1), передньої поверхні середньої третини передпліччя лівої верхньої кінцівки (1), переднє-внутрішньої поверхні колінного суглобу правої нижньої кінцівки (2) могли утворитися від чотириразової ріжучої дії загостреного краю плоского твердого предмету, за механізмом «удар-ковзання-заглиблення-роз`єднання тканин» або «притискання-ковзання-заглиблення-роз`єднання тканин», про що свідчать локалізація, характер і властивості цих ушкоджень, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Локалізація цих тілесних ушкоджень не виключає можливості їх самостійного завдання собі обстежуваним (самоушкодження);
- лінійні садна (подряпини) шкіри зап`ясткового суглобу правої верхньої кінцівки обстежуваного могли утворитися від дії тупих країв плоских металевих кайданів що були застібнуті на його зап`ястку, за механізмом «стискання-тертя», про що свідчать локалізація, характер і властивості цих ушкоджень. Садна шкіри лівої скроневої ділянки голови, задньої поверхні правої половини грудної клітки, на межі лівої поперекової ділянки тулуба та клубкової ділянки тазу, лівої половини тім`яної ділянки голови, зовнішньої поверхні ліктьового суглобу правої верхньої кінцівки, тильної поверхні кисті правої верхньої кінцівки, кисті лівої верхньої кінцівки,внутрішньої поверхні правого колінного суглобу, передньої поверхні нижньої третини правого стегна на межі з колінним суглобом, зовнішньої поверхні лівого колінного суглобу могли утворитися як від не менше ніж десятиразової дії тупих твердих предметів за механізмом «тертя» або «притискання-тертя», так і від тертя чи притискання з тертям обстежуваним цими ділянками об тупий твердий предмет із переважаючою контактуючою поверхнею та наявністю на ньому окремих виступаючих ділянок із обмеженою контактуючою поверхнею, про що свідчать локалізація, характер і властивості цих ушкоджень. Лінійні садна шкіри у кількості 23-х: передньої поверхні нижньої третини передпліччя правої верхньої кінцівки, навколо рани передньої поверхні середньої третини правого передпліччя, 2-го пальця лівої кисті, передньої поверхні передпліччя лівої верхньої кінцівки, передньої поверхні ліктьового згину лівої верхньої кінцівки, передньої поверхні лівої половини грудної клітки могли утворитися від 23-разової дії загостреного краю плоского твердого предмету, за механізмом «ковзання-тертя» або «притискання-ковзання-тертя», про що свідчать локалізація, характер і властивості цих ушкоджень, які не виключають можливості їх самостійного завдання. Підшкірний крововилив заднє-ліктьової поверхні верхньої третини передпліччя правої верхньої кінцівки міг утворитися як від дії тупого твердого предмету, за механізмом «удар», так і від удару обстежуваним цією ділянкою об тупий твердий предмет, про що свідчать локалізація, характер і властивості цього ушкодження. Перелічені у цьому пункті тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів;
- локалізація тілесних ушкоджень у обстежуваного не є специфічною чи характерною для утворення при самовільному падінні людини з висоти власного зросту та самооборони;
- судячи з кольору та стану загоєння тілесних ушкоджень, вони можуть мати давність утворення не менше 5-ти 7-ми діб від початку судово-медичної експертизи 13.03.2020 року (т.2 а.с. 148-150).
Висновком експерта № 170 від 31.03.2020 року про проведення судово-медичної експертизи штанів спортивних, вилучених під час затримання ОСОБА_12 , яким встановлено, що на штанах спортивних, знайдена кров людини, при визначені групової належності якої виявлені антигени А та В. Отже, ця кров може належати особі (особам) в крові якої (яких) містяться антигени А та В. приймаючи до уваги групову характеристику осіб, що проходять по справі, можна припустити, що антиген В може походити за рахунок крові ОСОБА_13 , а антиген А може проходити за рахунок крові потерпілого ОСОБА_10 та за рахунок крові підозрюваного ОСОБА_12 (т.2 а.с. 171-172).
За даними висновку експерта № 169 від 31.03.2020 року, на марлевих тампонах зі змивами з асфальтного покриття (об`єкт №1), з металевої решітки (об`єкт №2), з внутрішньої сторони вхідних дверей під`їзду (об`єкт №3), з бетонної підлоги 1 поверху (об`єкт №4), з підлоги ліфта (об`єкт №5), з зовнішньої кнопки ліфта 1 поверху (об`єкт №6), з зовнішньої кнопки ліфта 4 поверху (об`єкт №7), з підлоги кухні (об`єкт №8), вилучених під час огляду місця події (сходинкового маршу другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 ), знайдена кров людини при визначені групової належності якої в об`єктах №1,3,5,6 виявлений антиген А, а в об`єкті №5 ще і ізогемаглютинін анти-В, в об`єктах№2, 4 антиген В, а в об`єкті №4 ще і ізогемаглютинін анти-А, в об`єктах №7, 8 антигени А та В. Отже, кров в об`єктах №2, 3, 5, 6 може належати особі (особам) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і потерпілому ОСОБА_10 або підозрюваному ОСОБА_12 . А об`єктах №2, 4 кров може належати особі (особам) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі і ОСОБА_13 . Якщо припустити, що кров в об`єктах №7, 8 була змішана, то антиген А може походити від потерпілого ОСОБА_10 або підозрюваного ОСОБА_12 , а антиген В може походити від ОСОБА_13 (т.2 а.с.176-179).
Із висновку експерта № 168 від 31.03.2020 року вбачається, що на марлевому тампоні зі змивом з правої руки (об`єкт №1) та на марлевому тампоні зі змивом з лівої руки (об`єкт №2) підозрюваного ОСОБА_12 , знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А, отже, ця кров може належати особі (особам) в крові якої (яких) міститься антиген А, в тому числі і потерпілому ОСОБА_10 , або підозрюваному ОСОБА_12 (т.2 а.с. 182-184).
Згідно висновку експерта № 123 від 16.04.2020 року встановлено, що на поверхні предмета схожого на ніж, як на руків`ї так і на клинку знайдено сліди крові людини, в яких виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0. Отже, слід крові на ножі із клинком із зазублинами, можуть походити від особи (осіб) в крові якого (яких) є знайдений антиген А ізосерологічної системи АВ0, у тому числі, як підозрюваного ОСОБА_12 , так і від потерпілого ОСОБА_10 , так як вони одногрупні, і не можуть походити від ОСОБА_12 (т.2 а.с.202-203).
За даними висновку експерта № 124 від 16.04.2020 року встановлено, що на поверхні предмета схожого на ніж, а саме клинка ножа, із руків`ям з пластмаси чорного кольору, виявлені сліди крові людини, в яких знайдений антиген А ізосерологічної системи АВ0. Отже, ця кров може походити від особи (осіб) в крові якої (яких) міститься антиген А, а саме, як від потерпілого ОСОБА_10 , так і від підозрюваного ОСОБА_12 і не може походити від ОСОБА_13 (т.2 а.с. 206-208).
Відповідно до висновку експерта № 49 від 15.05.2020 року, не виключено, що деформований клинок наданого для експертизи господарського чи кухонного ножа заводського виготовлення з полімерною рукояткою та клинком жовто-оранжевого кольору ймовірно може бути і вірогідним знаряддям травми, оскільки його первісні: конструктивні, технологічні і експлуатаційні групові ознаки суттєво не відрізняються від аналогічних ознак передбачуваного однобічно-гострого клинкового знаряддя травми, по типу ножа, що віддзеркалені у шести, зазначених глибоких колото-різаних ранах шкіри з обох половин грудної клітки і лівої верхньої кінцівки трупа ОСОБА_13 . Також не виключено, що цей господарський ніж за окремими первісними ознаками двобічної гладкої заточки ріжучої крайки леза свого клинка ймовірно може бути і передбачуваним знаряддям травми для ще двох описаних вище глибокої і поверхневої різаних ран шкіри з лівої половини передньої поверхні грудної клітини трупа ОСОБА_13 (т.2 а.с. 214-228).
Відомостями зафіксованими в протоколі огляду від 13.04.2020 року, об`єктом якого був мобільний телефон «Samsung», вилучений під час огляду особистих речей ОСОБА_10 , яким підтверджується наявність телефонних дзвінків між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 06.03.2020 та 07.03.2020 року. Також при огляді меседжера «Фейсбук» виявлено повідомлення від « ОСОБА_24 » із текстом «Привіт. Це ОСОБА_25 . Набери мене зараз. Сюди» (07.03.2020 о 00:50). Відповідь від ОСОБА_10 : «Ленка я вже виїхав» (07.03.2020 о 00:57) (т.2 а.с. 236).
Дослідженими в судовому засіданні відеозаписами із нагрудних камер працівників поліції, які прибули на місце події, а також протоколом огляду даних відеозаписів (т.3 а.с.2-6).
Даними протоколу №1262 т/121/14.2020 від 25.03.2020 року про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій та додатку до нього (аудіозапису), яким зафіксовано розмови 11 та 12 березня 2020 року ОСОБА_12 із співкамерником, під час яких ОСОБА_12 розповідає про обставини вчинення ним кримінального правопорушення (т.2 а.с.242-245).
Законність проведення даних негласних слідчих (розшукових) дій підтверджується ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10.03.2020 року, якою надано дозвіл на: аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_12 , його розмов або інших звуків, рухів, дій, пов`язаних із його діяльністю або місцем перебування, на час перебування його в камері для затриманих у приміщенні ІТТ №1 ГУНП в Хмельницькій області; аудіо-, відео контроль місця, камери для затриманих у приміщенні ІТТ №1 ГУНП в Хмельницькій області на час перебування там ОСОБА_12 , шляхом прихованої фіксації відомостей, за допомогою аудіо-, відеозапису всередині публічно доступних місць, без відома присутніх у цьому місці осіб (т.3 а.с.76-77). Проведення зазначених заходів дозволено терміном на 1 місяць починаючи з 10.03.2020 року по 20.04.2020 року включно (т.2 а.с. 248-249).
Окрім цього, встановлені судом обставини підтверджуються: речовими доказами, які вилучені під час оглядів місця події, зокрема серед яких знаряддя вчинення злочину ніж, який знаходився в металевій раковині на кухні квартири АДРЕСА_6 ; протоколами відібрання та отримання біологічних зразків для проведення експертиз; даними висновку експерта № 420 від 25.03.2020 року, яким було проведено судово-медичну експертизу шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_13 ; даними висновків судово-імунулогічних експертиз, які були проведені в ході досудового розслідування (№242 від 10.03.2020 року, №135 від 11.03.2020 року, № 151 від 17.03.2020 року, № 136 від 11.03.2020 року, № 125 від 16.04.2020 року, № 127 від 16.04.2020 року, № 126 від 16.04.2020 року).
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом.
Даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_12 згідно з пред`явленим обвинуваченням суд враховує правові позиції Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» № 2 від 07.02.2003 р., з яких слідує, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), слід ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має (п. 22).
Аналізуючи докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу обвинуваченого ОСОБА_12 при скоєнні злочинів, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння та враховує спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, знаряддя злочину, поведінку винного та потерпілих, що передувала події, їхні стосунки, ставлення обвинуваченого до наслідків злочину і приходить до переконання про наявність у ОСОБА_12 умислу на вбивство своєї дружини ОСОБА_13 та її знайомого ОСОБА_10 з мотивів помсти, через ревнощі, оскільки наносячи ОСОБА_13 та ОСОБА_10 численні удари ножем з прикладанням значної сили у тому числі в область живота та грудної клітки, де знаходяться життєво важливі органи, обвинувачений не міг не розуміти особливо небезпечний характер таких дій і їх можливі наслідки у вигляді смерті потерпілих.
Такий висновок суду повністю підтверджується вищевказаними, дослідженими судом доказами та беззаперечно свідчать про спрямованість умислу ОСОБА_12 саме на умисне вбивство двох осіб, тобто потерпілої ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_10 .
Разом з цим, твердження обвинуваченого ОСОБА_13 в судовому засіданні про те, що його умисел на вбивство був спрямований лише по відношенню до ОСОБА_13 та у нього не було умислу вбивати потерпілого ОСОБА_10 , суд визнає суперечливими, сумнівними та відхиляє з огляду на наступне.
Так, ОСОБА_12 в суді сам вказував, що йому було відомо про близькі відносини між ОСОБА_10 та його дружиною ОСОБА_13 , що саме подружня зрада останньої із ОСОБА_10 була причиною конфліктів в сім`ї та розмов про розлучення, які фактично тривали на протязі останніх двох тижнів до події. При цьому, сумнівними є твердження обвинуваченого, що у нього не було ніякої неприязні відносно ОСОБА_10 .
Також, суд враховує, що обвинувачений наніс потерпілому ОСОБА_10 велику кількість ударів ножем із значною силою, в життєво важливі органи. При цьому, суд вважає, що ОСОБА_12 не міг не розуміти особливо небезпечний характер своїх дій та можливі їх наслідки у виді заподіяння смерті ОСОБА_10 . А тому, покази обвинуваченого щодо його не бажання заподіяти смерть потерпілого суд розцінює, як неправдиві, дані з метою пом`якшити свою відповідальність за фактично скоєне.
Такі висновки суду, випливають з встановлених обставин справи та підтверджуються дослідженими доказами.
Суд відхиляє твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_12 , про те, що він перебував у стані сильного душевного хвилювання та необхідність кваліфікації його дій за ст.116 КК України, враховуючи наступне.
Згідно п.5 постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», умисне позбавлення життя двох або більше осіб кваліфікується за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України за умови, що їх убивство охоплювалось єдиним умислом винного. Для такої кваліфікації не має значення, яким мотивом керувався винний і чи був він однаковим при позбавленні життя кожного з потерпілих.
Відповідно до п.23 даної Постанови, суб`єктивна сторона вбивства
або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним
(наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.
Стан сильного душевного хвилювання, як емоційний процес, характеризується своєю раптовістю, неочікуваністю, миттєвістю, бурхливістю, швидкоплинністю (Постанова ВС №723/873/15-к від 16.01.2019).
Під час досудового розслідування проведена комісійна стаціонарна психолого-психіатрична експертиза обвинуваченого ОСОБА_12 (висновок №215 від 15.04.2020 року, т.3 а.с. 30-35), в ході якої встановлено, що ОСОБА_12 в період вчинення інкримінованого йому злочину в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психічного стресу, як підстави для кваліфікації стану сильного душевного хвилювання, не знаходився. ОСОБА_12 в стані паталогічного сп`яніння не знаходився. При цьому, в ході судового розгляду кримінального провадження в порядку ст.356 КПК України з метою роз`яснення вказаного висновку допитано експертів ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , які підтвердили вказані висновки.
В свою чергу, в судовому засіданні ОСОБА_12 дав досить відверті покази, згідно яких встановлено, що останній знав про відносини дружини та Бобрецького ще раніше, сприймав їх, з цього приводу між ним та ОСОБА_12 виникали конфлікти. При цьому, як встановлено із показів допитаних в судовому засіданні потерпілого, свідків, та і самого обвинуваченого, останній виказував погрози ОСОБА_13 ще 06.03.2020 року, тобто за день до вказаної події.
За вказаних обставин суд приходить до висновку, що в цій ситуації не було будь-якої раптовості виникнення стану душевного хвилювання, а тому відсутні правові підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за ст.116 КК України.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих злочинів та його дії слід кваліфікувати за: ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, як незакінчений замах на умисне вбивство двох осіб, тобто незакінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті двом особам; ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство ОСОБА_13 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Згідно з висновком комісійної стаціонарної психолого-психіатричної експертизи №215 від 15.04.2020 року, ОСОБА_12 на час вчинення інкримінованого йому злочину будь-якою душевною хворобою, психічним розладом не страждав. ОСОБА_12 на час вчинення інкримінованого йому злочину міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. На даний час ОСОБА_12 психічним захворюванням не страждає. ОСОБА_12 на даний час усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. ОСОБА_12 душевнохворим не являється і застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_12 в період вчинення інкримінованого йому злочину в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психічного стресу, як підстави для кваліфікації стану сильного душевного хвилювання, не знаходився. ОСОБА_12 в стані паталогічного сп`яніння не знаходився. ОСОБА_12 виявляє змішаний тип темпераменту з поєднанням рис холерика, сангвініка. Схильності до фантазування, перекручування фактів об`єктивної дійсності не спостерігається, та може вірно сприймати факти об`єктивної дійсності. ОСОБА_12 за своїм психічним станом може приймати участь у слідчих діях та бути присутнім під час судових розглядів. ОСОБА_12 пам`ятає події, що відбувалися за його участю 06.03.2020 р. та 07.03.2020 р. за день до вчинення та на час вчинення інкримінованих йому злочинів, хоча може не відтворювати окремих емоційно-значимих епізодів скоєного (т.3 а.с. 30-35).
Оцінюючи такі висновки експертів, суд визнає їх науково обґрунтованими і достатньо аргументованими, такими, що відповідають об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому, погоджуючись з цими висновками, суд визнає ОСОБА_12 осудним і відповідальним за фактично скоєне.
При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_12 щиро розкаявся в частині пред`явленого обвинувачення щодо умисного вбивства ОСОБА_13 , активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вчинив злочин внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, при цьому добровільно відшкодував заподіяну потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду пов`язану з лікуванням (підтверджується квитанцією про поштовий переказ від 13.01.2023 року), що пом`якшує йому покарання. Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.
При призначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений характеризується позитивно, працював до затримання, має утриманців, в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проте він вчинив особливо тяжкі насильницькі злочини, які визначаються найвищим, винятковим ступенем небезпечності для суспільства, які спричинили тяжкі наслідки у виді смерті потерпілої ОСОБА_13 та спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , які небезпечні для життя в момент заподіяння. Фактично лише внаслідок надання кваліфікованої медичної допомоги було врятовано життя ОСОБА_10 .
Крім цього, в судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений не намагався виправити наслідків ситуації, не викликав потерпілим після завдання тілесних ушкоджень швидку медичну допомогу.
Суд також враховує, що обвинувачений свою вину у вчиненні незакінченого замаху на умисне вбивство двох осіб відверто не визнав, спричинених наслідків не відвернув, заперечив спричинення потерпілим будь-якої моральної шкоди.
Зазначені обставини свідчать про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_12 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.
Визначаючи вид покарання ОСОБА_12 , суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер і обсяг вчинених злочинних дій та їх наслідки, всі відомості про особу обвинуваченого, його поведінку до та після вчинення злочинів, позицію прокурора та потерпілих і приходить до висновку призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.
На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Підстав для застосування ст.69 КК України, про що заявив захисник, а саме призначення ОСОБА_12 більш м`якого покарання, передбаченого санкціями статей, які йому інкримінуються, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, наслідки що настали, особу винного, суд не вбачає. Такі обставини, як наявність в обвинуваченого неповнолітніх дітей, вже існували на момент вчинення останнім протиправних діянь, однак не вплинули і не забезпечили його належної поведінки, не слугували стримуючим фактором під час вчинення кримінальних правопорушень, зокрема вбивства їх матері.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому слід залишити у виді тримання під вартою, адже ОСОБА_12 засуджується до позбавлення волі на тривалий строк. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також досліджені судом докази, суд приходить до переконання, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ухилятиметься від суду та відбування покарання. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_12 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 07.03.2020 року (дня затримання) до вступу вироку в законну силу із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до ОСОБА_12 про стягнення моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. Обвинувачений не визнав позовні вимоги потерпілої.
Разом з цим, суд вважає, що у зв`язку з вбивством обвинуваченим ОСОБА_13 , яка є рідною сестрою потерпілої ОСОБА_9 , останній заподіяно моральну шкоду, оскільки вона перенесла душевні страждання у зв`язку із втратою близької людини, після даних подій погіршився стан її здоров`я, вона відчувала страх і незручності, що також змінило звичний спосіб її життя та вона потребувала додаткових зусиль для його влаштування. При цьому, потерпіла опікується дітьми вбитої ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_12 . На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, наслідків, що настали, понесених потерпілою моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 500 000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати
Окрім цього, потерпілим ОСОБА_10 заявлено цивільний позов до ОСОБА_12 про стягнення майнової шкоди пов`язаної із лікуванням в розмірі 9622 грн. 91 коп. та моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.
Обвинуваченим під час судового розгляду, відшкодовано потерпілому майнову шкоду в сумі 9622 грн., що підтверджується наданою суду квитанцією про поштовий переказ від 13.01.2023 року. При цьому, обвинувачений не визнав позовні вимоги потерпілого в частині заподіяння ОСОБА_10 моральної шкоди.
Попри це, суд вважає, що у зв`язку з ушкодженням здоров`я та протиправною поведінкою обвинуваченого, потерпілому, заподіяно і моральну шкоду, оскільки останній переніс фізичний біль, незручності і душевні страждання внаслідок отриманих ушкоджень, певний час відчував дискомфорт і незручності, що також змінило звичний спосіб його життя та потребував додаткових зусиль для його влаштування. На думку суду, з урахуванням ступеню вини обвинуваченого, наслідків, що настали, понесених потерпілим моральних страждань, суті позовних вимог, характеру діяння особи, що заподіяла шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір цього відшкодування слід визначити в сумі 100 000 грн. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.
В силу ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, ст. 129 КПК України вказані розміри завданої моральної шкоди підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08 березня 2020 року (справа № 686/6530/20) арешт у якому відпала потреба, в порядку ст. 174 КПК України слід скасувати.
Підстави для винесення судом окремої ухвали в порядку ст.378 КПК України відсутні, оскільки діти обвинуваченого (малолітній ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ) перебувають під опікою їх тітки ОСОБА_9 .
Керуючись ст.ст. 368-370, 373-376 КПК України, суд
ОСОБА_12 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі,
-за ч.1 ст.115 КК України у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
В силу ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_12 призначити остаточне покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.
На підставі та в порядку ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_12 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 07.03.2020 року до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_12 залишити попередній тримання під вартою.
- відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції, які знаходяться при матеріалах кримінальної справи залишити при справі;
- марлеві тампони із змивами, пачку з-під сірників з речовиною бурого кольору, дерев`яний табурет, 3 кухонні ножі, одяг з трупа, зрізи нігтьових пластин, волосся з голови, тампони зі змивами, які передано до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області (квитанція порядковий номер 1814) знищити;
- футболку чорного кольору, мобільний телефон Xiaomi Redmi, капюшон від куртки, шкарпетки, штани сірого кольору, які передано до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області (квитанція порядковий номер 1814) повернути ОСОБА_12 за належністю;
- мобільний телефон «Самсунг Галаксі», золотий ланцюжок з кулоном, каблучку та одяг, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_10 залишити йому за належністю.
Накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 08 березня 2020 року арешт на речові докази скасувати.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 500 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 100 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя

судді: