Справа № 577/3678/22
Провадження № 1-кп/577/380/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 листопада 2022 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,
за участю сторін кримінального провадження та інших учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7
ОСОБА_3 , який постановами Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 серпня 2021 року та від 22 жовтня 2021 року був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП - за вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_6 , а також який вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 листопада 2021 року був визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за заподіяння ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, за якою кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», продовжив систематично вчиняти фізичне та психологічне насильство щодо колишнього подружжя колишньої дружини ОСОБА_6 .
Так, 28 травня 2022 року близько 00 год. 10 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з ним проживали також його колишня дружина ОСОБА_6 , шлюб з якою розірваний за рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 вересня 2021 року, та малолітня донька ОСОБА_8 , 2011 року народження, почав ображати ОСОБА_6 , погрожувати та принижувати останню, висловлюватися на адресу ОСОБА_6 нецензурними словами, що призвело до психологічних страждань потерпілої.
Продовжуючи вчиняти свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 , перебуваючи у кімнаті, у якій проживає його колишня дружина ОСОБА_6 , у присутності малолітньої доньки ОСОБА_8 , 2011 року народження, підійшов до ОСОБА_6 і кулаком правої руки наніс не менше чотирьох ударів у ділянку голови ОСОБА_6 з лівого боку, заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій вушній раковині.
Не відреагувавши на зауваження доньки ОСОБА_8 , 2011 року народження, відштовхнувши її, ОСОБА_3 , продовжив свої дії, та, взявши ОСОБА_6 за волосся, стягнув останню із ліжка на підлогу, та коли ОСОБА_6 опинилася у положенні сидячи на колінах, наніс їй не менше десяти ударів обома ногами у ділянку тулубу, заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на лівій боковій поверхні живота, задній поверхні правого плеча в середній та нижній третині, передній поверхні правого передпліччя у верхній третині, передній та задній поверхні лівого плеча в середній третині, передній поверхні лівого плеча в нижній третині, передній поверхні лівого передпліччя в середній третині, по зовнішній поверхні правого стегна у верхній та нижній третині, зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, а також садна на внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на правій молочній залозі на верхньовнутрішньому квадранті.
Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи вчиняти психологічне та фізичне насильство, підняв із підлоги ОСОБА_6 , та у присутності малолітньої доньки ОСОБА_8 , 2011 року народження, порвав на ОСОБА_6 білизну та в образливій формі почав говорити, що матиме з ОСОБА_6 статеві зносини.
У цей час ОСОБА_8 , 2011 року народження, вибігла з квартири та покликала на допомогу, що спонукало ОСОБА_3 припинити свої дії.
За висновком судово-медичної експертизи № 135 від 20 липня 2022 року у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження мали місце наступні тілесні ушкодження: синці на лівій вушній раковині, лівій боковій поверхні живота, задній поверхні правого плеча в середній та нижній третині, передній поверхні правого передпліччя у верхній третині, передній та задній поверхні лівого плеча в середній третині, передній поверхні лівого плеча в нижній третині, передній поверхні лівого передпліччя в середній третині, зовнішній поверхні правого стегна у верхній та нижній третині, зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, садна на внутрішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на правій молочній залозі на верхньовнутрішньому квадранті. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП КМР «Конотопська ЦРЛ імені академіка М. Давидова» з 28 травня 2022 року до 06 червня 2022 року з діагнозом «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, множинні підшкірні крововиливи тулубу та кінцівок». За ступенем тяжкості синці, садна у ділянці тулуба та кінцівок, як в сукупності, так і окремо, згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень належать до легких тілесних ушкоджень. Всі тілесні ушкодження, виявлені у ділянці голови, які привели до розвитку черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку в своїй сукупності належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Згідно висновку судової психологічної експертизи № 2563/2770 від 01 вересня 2022 року деструктивний емоційний стан ОСОБА_6 перебуває у причинному зв`язку з проявами ОСОБА_3 фізичної агресії по відношенню до неї та гостро конфліктними взаємовідносинам між ОСОБА_6 та її колишнім чоловіком ОСОБА_3 у ситуації незавершеного на психологічному рівні розлучення.
За висновком психологічної експертизи № 2562/2771/2772 від 01 вересня 2022 року нестабільний емоційний стан ОСОБА_8 , 2011 року народження, пов`язаний з порушенням відчуття благополуччя дитини на ґрунті гостро конфліктних взаємин між батьком ОСОБА_3 та матір`ю ОСОБА_6 в ситуації незавершеного розлучення, та проявами ситуативної фізичної агресії зі сторони батька ОСОБА_3 по відношенню до неї.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи.
17 листопада 2022 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена угода про примирення.
За умовами угоди про примирення ОСОБА_3 беззастережно визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, за обставин, вказаних в обвинувальному акті.
Сторони погоджуються, що ОСОБА_3 має бути призначене покарання в межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України, у виді у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік із застосуванням положень ст. 75, ч. 1 ст. 76 КК України, без застосування обмежувальних заходів, передбачених ст. 96-1 КК України.
Сторонами оговорені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що він розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, що у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, надавши показання, що він дійсно постановами Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 серпня 2021 року та від 22 жовтня 2021 року був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП - за вчинення домашнього насильства стосовно колишньої дружини ОСОБА_6 , а також вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 листопада 2021 року був визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за заподіяння ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень. Проте 28 травня 2022 року близько 00 год. 10 хв., за місцем його та ОСОБА_6 на той час проживання за адресою: АДРЕСА_1 , він почав ображати ОСОБА_6 , погрожував їй, висловлювався на адресу ОСОБА_6 нецензурними словами, а також кулаком правої руки наніс не менше чотирьох ударів у ділянку голови ОСОБА_6 . Потім, взявши ОСОБА_6 за волосся, стягнув останню із ліжка на підлогу, та коли ОСОБА_6 опинилася у положенні сидячи на колінах, наніс їй не менше десяти ударів обома ногами у ділянку тулубу . Всі вказані дії відбувалися у присутності їх малолітньої доньки ОСОБА_8 , 2011 року народження. Він згоден, що внаслідок його дій ОСОБА_6 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, а також легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Він щиро розкаюється у вчиненому, неодноразово прохав пробачення у потерпілої, повністю відшкодував заподіяну їй моральну шкоду. Він та ОСОБА_6 примирилися, що і стало підставою для укладення між ними угоди про примирення.
ОСОБА_3 надав згоду на призначення йому покарання, обумовленого в угоді про примирення.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 прохає затвердити угоду про примирення, укладену 17 листопада 2022 року між потерпілою і обвинуваченим.
Потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що вона була ініціатором укладення угоди про примирення між нею та ОСОБА_3 , оскільки вона примирилася із ОСОБА_3 . Вказану угоду про примирення вона уклала без будь-якого примусу, їй зрозумілі наслідки укладення угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, прохає затвердити угоду про примирення. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 вона не має, згодна на призначення ОСОБА_3 узгодженого за угодою про примирення покарання.
Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 прохає затвердити угоду про примирення, укладену 17 листопада 2022 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Прокурор вважає, що зміст угоди про примирення, відповідає положенням діючого законодавства України та угода підлягає затвердженню, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди про примирення слід задовольнити.
Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а угода про примирення затвердженню.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В угоді про примирення, яка 17 листопада 2022 року була укладена між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , зазначено, що вона укладена з ініціативи потерпілої ОСОБА_6 .
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 також підтвердила, що саме вона була ініціатором укладення угоди про примирення між нею та ОСОБА_3 .
Вчинений ОСОБА_3 злочин, передбачений ст. 126-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, належить до нетяжких злочинів.
На думку суду, зміст угоди про примирення від 17 листопада 2022 року, відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Угода про примирення укладена добровільно, без будь-якого примусу, погоджена між сторонами, про що свідчать пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_6 , надані ними в судовому засіданні.
Як орієнтує Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) мають узгоджувати покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України). Якщо сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного (обвинуваченого) від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК України (п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні.
Суд враховує, що ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи (а.с. 68, 69), раніше не судимий (а.с. 66), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с.72), повністю відшкодував заподіяну потерпілій матеріальну та моральну шкоду (а.с. 59), а тому приходить висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за ст. 126-1 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік та згідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, яке було узгоджено сторонами угоди про примирення.
Вказана міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
За таких обставин, укладена 17 листопада 2022 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угода про примирення, відповідає вимогам КПК України і може бути затверджена судом.
У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 до ОСОБА_3 заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2 740 грн 55 коп та моральної шкоди в розмірі 80 000 грн 00 коп (а.с. 18-19).
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала заяву про відмову від позову, оскільки заподіяна їй матеріальна та моральна шкода відшкодована ОСОБА_3 у повному обсязі (а.с. 59).
Крім того фінансовим управлінням Конотопської міської ради Сумської області до ОСОБА_3 пред`явлений позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_6 у розмірі 12 774 грн 41 коп (а.с.12-13).
Фінансове управління Конотопської міської ради Сумської області надало до суду заяву про відмову від позову, у зв`язку з повним відшкодуванням ОСОБА_3 витрат у розмірі 12 774 грн 41 коп (а.с. 52).
З наданої в судовому засіданні ОСОБА_3 квитанції вбачається, що кошти в розмірі 12 774 грн 50 коп були сплачені ним 16 листопада 2022 року (а.с. 76).
При вирішенні цивільного позову суд враховує, що ч. 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову та відмова прийнята судом.
Оскільки потерпіла ОСОБА_6 та фінансове управління Конотопської міської ради Сумської області відмовилися від своїх позовів до ОСОБА_3 , у зв`язку з відшкодуванням обвинуваченим заподіяної шкоди, то суд вважає можливим прийняти відмову потерпілої ОСОБА_6 та цивільного позивача - фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області від своїх позовів, оскільки вказана відмова від позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та законні інтереси інших осіб.
Підстав для неприйняття відмови потерпілої ОСОБА_6 та фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області від позовів судом не встановлено.
Процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні за проведення експертизи № 2563/2770 від 01 вересня 2022 року в розмірі 13 212 грн 90 коп (а.с. 60) та експертизи № 2562/2771/2772 від 01 вересня 2022 року на суму 25 050 грн 26 коп (а.с. 61), відповідно до ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого у прибуток держави.
Керуючись ст. ст. 124, 128, 368, 370, 371, 475 КПК України,
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом встановленого йому судом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 у прибуток держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 2563/2770 від 01 вересня 2022 року в розмірі 13 212 грн 90 коп (тринадцять тисяч двісті дванадцять грн 90 коп) та експертизи № 2562/2771/2772 від 01 вересня 2022 року в розмірі 25 050 грн 26 коп (двадцять п`ять тисяч п`ятдесят грн 26 коп), всього 38 263 грн 16 коп (тридцять вісім тисяч двісті шістдесят три грн 16 коп).
Прийняти відмову ОСОБА_6 від позову до ОСОБА_3 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 2 740 грн 55 коп і моральної шкоди в розмірі 80 000 грн 00 коп та провадження у кримінальному провадженні в частині цивільного позову ОСОБА_6 закрити.
Прийняти відмову фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області від позову до ОСОБА_3 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_6 в розмірі 12 774 грн 41 коп та провадження у кримінальному провадженні в частині цивільного позову фінансового управління Конотопської міської ради Сумської області закрити.
Вирок може бути оскаржений до Сумської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілою виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6 чи ч. 7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право, відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1