Справа № 539/3002/22
Провадження № 1-кп/539/317/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2022 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області, в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лубенського міськрайонного суду Полтавської області кримінальне провадження № 0000309 від 01.06.2022 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, українця, розлученого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 , утриманців не має, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; відповідно до Указу Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб; відповідно до Указу Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб; відповідно до Указу Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб; Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

05.04.2022 року, приблизно о 10-00 год., ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що його мати ОСОБА_4 залишила без нагляду свій мобільний телефон, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв його без її відома, після чого пішов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Лубни, вул. Монастирська, 71, де о 10-41 та о 10-42 шляхом введення тимчасового коду доступу, який надійшов у СМС-повідомленні на мобільний телефон його матері, таємно викрав з із банківської картки № НОМЕР_2 , емітованої АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти, належні його матері ОСОБА_4 , у розмірі 300 грн., викраденими грошовими коштами розпорядився за власним розсудом.

Таким чиним, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену в умовах воєнного стану.

Крім того, 06.04.2022 приблизно о 13-00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись у відсутності своєї матері ОСОБА_4 а також у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з її гаманця банківську картку, емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка видана на ім`я ОСОБА_4 , з якою залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чиним, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення- кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України, тобто викрадення офіційних документів, з корисливих мотивів.

Крім того, 06.04.2022 ОСОБА_5 , із раніше викраденої банківської картки емітованої АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, з банкомату самообслуговування АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Лубни, проспект Володимирський, 27/49 о 13год 24 хв. та о 13 год 35 хв., знаючи пін-код доступу до даної картки, повторно, таємно викрав грошові кошти, належні його матері ОСОБА_4 у загальній сумі 1600 грн., які того ж дня витратив на власні потреби.

Таким чиним, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену в умовах воєнного стану, повторно.

Крім того, 24.05.2022 року, ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_2 , переконавшись у відсутності матері ОСОБА_4 а також у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв її мобільний телефон, після чого пішов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Лубни, вул. Монастирська, 71, та о 16-39 год. шляхом введення тимчасового коду доступу, який надійшов у СМС-повідомленні на мобільний телефон його матері, повторно, таємно викрав із банківської картки № НОМЕР_2 , емітованої АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти, належні його матері ОСОБА_4 , у розмірі 400 грн., які цього ж дня витратив на власні потреби.

Таким чиним, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену в умовах воєнного стану, повторно.

Крім того, 25.05.2022 року, ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_2 , переконавшись що його мати ОСОБА_4 спить, та за його діями ніхто не спостерігає, взяв без дозволу її мобільний телефон, після чого пішов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Лубни, вул. Монастирська, 71, де о 06-09 год. 08-26 год, та о 8-28 год. шляхом введення тимчасового коду доступу, який надійшов у СМС-повідомленні на мобільний телефон його матері, повторно, таємно викрав з із банківської картки № НОМЕР_2 , емітованої АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти, належні його матері ОСОБА_4 , у розмірі 600 грн., які цього ж дня витратив на власні потреби.

Таким чиним, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену в умовах воєнного стану, повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушен, передбачених ч.1 ст.357 та за ч.4 ст.185 КК України визнав, підтвердив обставини встановлені під час досудового розслідування, пояснив, що 05.04.2022 року, приблизно о 10-00 год.,перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що його мати ОСОБА_4 залишила без нагляду свій мобільний телефон, взяв його без її відома, пішов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого в м. Лубни, вул. Монастирська, 71, де о 10-41 та о 10-42 шляхом введення тимчасового коду доступу, який надійшов у СМС-повідомленні на мобільний телефон його матері, таємно викрав з із банківської картки, грошові кошти, належні його матері у розмірі 300 грн., викраденими грошовими коштами розпорядився за власним розсудом.

06.04.2022 приблизно о 13-00 год., перебуваючи за місцем свого проживання, переконавшись у відсутності своєї матері ОСОБА_4 , таємно викрав з її гаманця банківську картку, емітовану АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка видана на ім`я ОСОБА_4 , з якою пішов до банкомату.

В цей же день, 06.04.2022, із раніше викраденої банківської картки його матері ОСОБА_4 , з банкомату самообслуговування АТ КБ «ПриватБанк», розташованого в м. Лубни, проспект Володимирський, 27/49 о 13год 24 хв. та о 13 год 35 хв., знаючи пін-код доступу до даної картки викрав грошові кошти, у загальній сумі 1600 грн., які того ж дня витратив на власні потреби.

24.05.2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання, переконавшись у відсутності матері ОСОБА_4 , взяв її мобільний телефон, після чого пішов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого в м. Лубни, вул. Монастирська, 71, та о 16-39 год. шляхом введення тимчасового коду доступу, який надійшов у СМС-повідомленні на мобільний телефон його матері, викрав з банківської карти матері грошові кошти у розмірі 400 грн., які цього ж дня витратив на власні потреби.

25.05.2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання, переконавшись що його мати ОСОБА_4 спить, взяв без дозволу її мобільний телефон, після чого пішов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», розташованого в м. Лубни, вул. Монастирська, 71, де о 06-09 год. 08-26 год, та о 8-28 год. шляхом введення тимчасового коду доступу, який надійшов у СМС-повідомленні на мобільний телефон його матері, викрав з банківської картки матері, грошові кошти, у розмірі 600 грн., які цього ж дня витратив на власні потреби.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що її син ОСОБА_5 зловживає спиртним та вчинив крадіжку грошових коштів з її банківської картки за допомогою викраденого телефона та банківської картки. Помітивши списання коштів з банківської картки, вона звернулась до правоохоронних органів.

Прокурор просив суд визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.357 та ч.4 ст.185 КК України, і призначити покарання: за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік; за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі стоком на 5 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі стоком на 5 років. Напідставі ст. 75 КК України звільнити від покарання з іспитовим строком, на строк визначений судом, покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч.1, 3 ст.76 КК України, долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового розгляду погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 є кримінальним проступком, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України є тяжкими злочином.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, не працює, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних запасу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , військову службу не проходив, по місцю проживання характеризується негативно, на утриманні неповнолітніх осіб та осіб похилого віку не має, на обліку лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку лікаря психіатра з діагнозом легка розумова відсталість.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 344 від 03.10.2022 року ОСОБА_5 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає і не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляє ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості, ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю; в період часу, до якого відноситься інкриміновані йому протиправні діяння, не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням, і не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь розумової відсталості ускладненої синдромом залежності внаслідок вживання алкоголю у ОСОБА_5 є таким, що не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, і не позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. На даний час ОСОБА_5 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 суд визнає вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку, та щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Враховуючи щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушеннь, наявність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, який офіційно не працює, розлучений, за місцем проживання характеризуються негативно, раніше не судимий, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 має бути призначене покарання в межах санкції частини 1 статті 357 у виді обмеження волі та частини 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.Та наведених вище обставин справи, враховуючи досудову доповідь, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства тому вважає за можливе призначити покарання із застосуванням статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.100, 174, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 1 статті 357 та частиною 4 статті 185 КК України, та призначити покарання:

за частиною 1 статті 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за частиною 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Застосувати до ОСОБА_5 вимоги статті 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк - 3 (три) роки.

На підставі статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: оптичний диск з матеріалами тимчасового доступу до речей та документів від 31.08.2022, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8