Провадження № 1-кп/204/497/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0000661, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.10.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сватове Луганської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, утриманців не маючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Сватове Луганської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, утриманців не маючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказана справа.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені тим, що підсудні обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за вчинення якого, у разі доведення їх винуватості в суді, їм загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна. Обвинувачені постійного місця мешкання не мають, після вчинення кримінального правопорушення виїхали до іншої області з метою переховування від органів досудового розслідування. Усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими, останні можуть чинити незаконний вплив на свідків, місце проживання та особисті дані яких їм відомі у зв`язку з наявною можливістю ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження. Обидва обвинувачених не мають достатнього джерела доходу, офіційного місця роботи, що в сукупності з тим, що ОСОБА_8 є раніше судимим може спричинити вчинення останніми інших корисливих кримінальних правопорушень задля забезпечення свого рівня життя. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

У судовому засіданні прокурор підтримала вищезазначене клопотання т а просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_8 ОСОБА_6 подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу. В обґрунтування клопотання зазначає, що у зв`язку з тим, що 07.01.2023 закінчився строк тримання під вартою, на даний час відпала потреба у застосуванні саме тримання під вартою, оскільки його підзахисний жодним чином не перешкоджав встановленню істини у кримінальній справі. Ризиків, що обвинувачений може впливати на свідків не існує, оскільки обвинувачений вину свою визнає. Відсутність підстав, що ОСОБА_8 перешкоджатиме встановленню істини у справі, ухилятиметься від явки до суду свідчить про те, що немає підстав для подальшого тримання під вартою.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 ОСОБА_6 підтримав вищезазначене клопотання, та зазначив, що запобіжний захід обвинуваченому слід не продовжувати строк дії запобіжного заходу, а обирати.

Захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора з огляну на не обґрунтованість заявлених прокурором ризиків, просила змінити застосований запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачені в судовому засіданні підтримали позиції своїх захисників.

Вислухавши позиції учасників процесу, суд доходить наступних висновків.

Частиною 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 177, ч. 1 ст. 178 КПК України визначено, що застосування запобіжного заходу здійснюється з метою, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків на підставі наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, для запобігання яких здійснюється запобіжний захід.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи. Доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Продовження строку тримання під вартою, як підстава для втручання в право особи на свободу, має містити його обґрунтування, доцільність, аналіз ризиків у конкретних обставинах та інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. («W проти Швейцарії», «Тейс проти Румунії» та ін.).

При розгляді цього клопотання, у відповідності до статті 177 КПК України, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення дійсних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України при наявності обґрунтованої підозри.

Як встановлено судом, обвинувачені є неодруженими, утриманців не мають, раніше судимі, таким чином характеризуються відсутністю соціальних зв`язків. Вказане дає підстави вважати, що перебуваючи на свободі та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання у разі визнання винуватими у вчиненні злочину вони можуть перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, в тому числі й на території Російської Федерації, враховуючи режим воєнного стану на території України. В цьому кримінальному провадженні існує ризик, що обвинувачені можуть чинити незаконний вплив на потерпілу та свідків, з огляду на те, що в судовому засідання ці особи ще не допитані. Відсутність законного джерела доходу та працевлаштування в сукупності з характеризуючими ознаками обвинувачених

Суд зазначає, що застосований до обвинувачених запобіжний захід не виходить за межі розумного строку тривалості, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати їх належну поведінку, відтак суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою.

Суд враховує доводи захисників обвинувачених стосовно клопотання прокурора, однак в сукупності з вищезазначеними обставинами, суд не вбачає надавати їм оцінку, з огляду на те, на рішення суду ця оцінка не матиме вирішального значення.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи доведеність обґрунтованості підозри, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, дійсних та триваючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вид злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим в разі визнання винуватими та відсутність обставин, які не виправдовують такий ступінь втручання у їх права і свободи особи, суд убачає підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України на 60 днів без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 331, 369-372, 376, 392-393 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 квітня 2023 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 21 квітня 2023 року включно.

У задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт та зміну застосованого запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 24.02.2023.

Суддя ОСОБА_1