Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 692/1108/17
номер провадження 1-кп/695/15/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 та

сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: захисника адвоката ОСОБА_4 та

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші кримінальне провадження № 0000084 від 30.01.2013 року за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта: вища; одруженого, інваліда ІІ групи, постраждалим внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, учасником АТО (ООС), депутатом будь-якого рівня не є, РНОКПП не вказаний, раніше не судимого;

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , що обвинувачується за ч. 2 ст. 364 КК України.

За обвинувальним актом по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000084 від 30.01.2013 року, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він будучи головою Бойківщинської сільської ради Драбівського району Черкаської області, обраним на дану посаду відповідно до рішення сесії Бойківщинської сільської ради Драбівського району Черкаської області VІ скликання № 1-1/VІ від 09.11.2010 року та згідно з рішенням сесії Бойківщинської сільської ради Драбівського району Черкаської області № 26-8/V від 19.05.2010 року посада якого відноситься до 4 категорії 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування, будучи представником влади та службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, який у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 року забезпечує здійснення у межах, наданих Законом повноважень органів виконавчої влади на території села, додержання Конституції України та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; підписує рішення ради та виконавчого комітету, здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчим комітетом; скликає сесії ради і головує на пленарних засіданнях ради, укладає від імені територіальної громади, ради та її виконкому договори відповідно до законодавства, представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; видає розпорядження у межах своїх повноважень, використовуючи надану йому владу та службове становище, переслідуючи корисливий мотив та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне особисте збагачення, у серпні 2011 року при зустрічі із ОСОБА_6 запропонував йому здійснити спилювання дерев дуба та ясена за відповідну оплату до бюджету Бойківщинської сільської ради в сумі 60.00 грн. за одну спиляну деревину, в пришляхових насадженнях, які розташовані в адміністративних межах Бойківщинської сільської ради Драбівського району Черкаської області біля автодороги «Золотоноша-Драбів-Бойківщина». При цьому вказав ОСОБА_6 про існування колегіального рішення сесії Бойківщинської сільської ради про надання дозволу на суцільну вирубку дерев на даній ділянці, достовірно знаючи про відсутність такого рішення, чим ввів його в оману. Як наслідок зловживання владою та службовим становищем ОСОБА_5 , всупереч вимогам ст. 54 Лісового кодексу України, п.,п. 2, 3 Порядку видачі спеціальних дозволів та використання лісових ресурсів, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2007 року № 761 «Про врегулювання питання щодо спеціального використання лісових ресурсів», відповідно до яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом лісорубним квитком (ордером), не маючи лісорубного квитка (ордера) на здійснення лісорубних робіт, в порушення Законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про природно-заповідний фонд України», у період із кінця серпня 2011 року по грудень 2011 року ОСОБА_6 , усвідомлюючи законність своїх дій, використовуючи найманих робітників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснили рубку багаторічних пришляхових насаджень в адміністративно-територіальних межах Бойківщинської сільської ради Драбівського району Черкаської області біля автодороги «Золотоноша-Драбів-Бойківщина» в загальній кількості 89 дерев. 17 жовтня 2011 року у процесі вирубки дерев дуба та ясена він усно вказав касиру Бойківщинської сільської ради ОСОБА_10 виписати квитанцію прибуткового касового ордеру б/н від 17.10.2011 року та отримав від ОСОБА_6 горошові кошти в сумі 4800.00 гривень, які в подальшому не зарахував до бюджету сільської ради. У результаті його протиправних дій було здійснено порубку пришляхових насаджень, а саме: 43 живих дерева дуба, 46 живих дерев ясену, загальна вартість яких згідно з розрахунком, проведеним відповідно до Додатку 1 постанови КМУ від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяному лісу», становить 437493.62 гривні, що спричинили тяжкі наслідки.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання владою та службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам або державним чи громадським інтересам, що спричинило тяжкі наслідки.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, оскільки обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, від слідства та суду ОСОБА_5 не ухилявся, а з часу вчинення ним кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, минуло більше 12 років.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, наголосивши, що обвинувачений вину не визнає, проте не заперечує проти закриття провадження та звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні повністю підтримав свого захисника.

Представники потерпілого ОСОБА_11 у судове засідання не прибув. У матеріалах кримінального провадження міститься його заява про розгляд справи без участі Драбівської райдержадміністрації.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Нормами ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що відбулося у серпні 2011 року, від явки до органів слідства, прокурора та суду не ухилявся та не переховувався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення не зупинявся та не переривався, тобто відсутні обставини, що переривають чи зупиняють перебіг строків давності, які встановлені ч.,ч. 2-4 ст. 49 КК України.

Отже, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності закінчився.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, за змістом ст. 49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності: 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового кримінального правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі №598/1781/17 від 17 червня 2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у справі № 455/229/17 від 11.11.2020 року, дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Таким чином, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою (Постанова ВС від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к).

Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення (Постанова ВС ККС від 26.03.2020 справа № 730/67/16-к).

У зв`язку з цим суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження стосовно нього.

Цивільний позов не заявлений

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 49 КК України, ст.,ст. 284, 285-286, 288, ст.,ст. 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364 КК України, а кримінальне провадження відносно нього, внесене до ЄРДР за № № 0000084 від 30.01.2013 року за ч. 2 ст. 364 КК України, закрити на підставі ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: квитанцію до прибуткового касового ордеру від 17.10.2011 року, що долучена до матеріалів кримінального провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя: ОСОБА_1