УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 211/4837/21

провадження № 51-593ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року клопотання ОСОБА_5 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000001 (справа № 211/4837/21) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК), залишено без задоволення.

Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 16 грудня 2022 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вказану ухвалу місцевого суду, у зв`язку з тим, що скаргу було подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

Вимоги та узагальнені доводи, викладені в касаційній скарзі

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 , посилаючись, зокрема, на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції.

На переконання касатора, апеляційний суд обмежив ОСОБА_5 у доступі до правосуддя, оскільки, як вона вважає, апеляційний суд мав би відкрити апеляційне провадження за її апеляційною скаргою і розглянути цю скаргу по суті.

Мотиви Суду

Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

За ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Положеннями абз. 1 ч. 2 ст. 392 КПК установлено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Із системного аналізу норм КПК убачається, що ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні клопотання про залучення особи як потерпілого в провадженні, окремому оскарженню не підлягає.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК.

Щодо доводів касаційної скарги про те, що, відмовивши у відкритті апеляційного провадження з цих підстав, апеляційний суд залишив поза увагою загальні засади кримінального провадження, якими забезпечується право особи на апеляційне оскарження судових рішень, то вони не ґрунтуються на законі.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відмова апеляційного суду у відкритті апеляційного провадження у зв`язку із оскарженням такого судового рішення, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя, як про це йдеться в касаційній скарзі.

Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які би вказували на необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та копії оскаржуваного судового рішення убачається, що підстави для її задоволення відсутні.

З огляду на викладене Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 16 грудня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3