Справа № 634/1303/21
Провадження № 1-кп/529/61/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

секретаря c/з ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000101 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та проживаючої: АДРЕСА_1 , з середньою технічною освітою, не працюючої, одруженої, раніше судимої

-18.08.2021 вироком Сахновщинського районного суду Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акта, 21.09.2021 до Краснограського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок відносно ОСОБА_5 . Цього ж дня засудженій за місцем проживання було направлено виклик до Красноградського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, згідно якого вона мала прибути 29.09.2021. ОСОБА_5 в призначений день не прибула, не прибула також і за повторним викликом 11.10.2021. Працівником сектору було встановлено, що засуджена за місцем проживання відсутня, та знаходиться у доньки в Полтавській області.

23.10.2021 працівники Красноградського РС №3 філії ДУ « Центр пробації» в Харківській області в ході телефонної розмови провели бесіду та повідомили про необхідність явки до сектору 25.10.2021, для оформлення матеріалів особової справи, отримання направлення, та початку відбуття покарання у виді громадських робіт. По прибуттю ОСОБА_5 пояснила, що їй було відомо про виклики органу пробації від чоловіка, але повернутися додому вона не могла, оскільки не мала коштів. За фактом 23.10.2021 засудженій було винесено письмове попередження за порушення ч. 1 ст. 37 КВК України про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України.

36.10.2021 ОСОБА_5 надала анкетні дані, підписку та отримала направлення до Сахновщинської селищної ради, після чого відповідно до розпорядження №188 від 26.10.2021 вказаної селищної ради, остання прийнята на громадські роботи до Лигівського старостинського округу, де відповідальною особою, старостою визначено об`єкт громадських робіт прибирання листя та упорядкування прилеглої території с. Бондарівка, Лигівського старостинського округу.

За період часу з 27.10.2021 по 02.11.2021 зауважень по відношенню до роботи, дотримання порядку умов відбування покарання у виді громадських робіт з боку відповідальної особи ОСОБА_6 до засудженої не було. Однак 3 та 4 листопада 2021 року ОСОБА_5 на роботу не вийшла без поважної причини. 05.11.2021 засуджена прибула за викликом до Красноградського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, де надала пояснення з причин не виходу на роботу за вказані дати, зокрема повідомила, що не виходила на роботу з причин своєї хвороби, але за медичною допомогою до медичних закладів не зверталася тому підтвердити документально факт хвороби не може.

Таким чином, діючи умисно з метою ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, всупереч вироку суду, ухиляється від відбування покарання у вигляді громадських робіт, порушила умови та порядок відбування покарання, а саме не з`явилася 29.09.2021 та 11.10.2021 за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. В подальшому 3 та 4 листопада 2021 року обвинувачена ОСОБА_5 не прийшла на роботу без поважної причини.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, обвинувачена ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 України.

В ході судового розгляду вказаного кримінального провадження між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання обвинуваченою винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, в якій зазначені формулювання обвинувачення, його правова кваліфікація, вказано, що обвинувачена ОСОБА_5 щиро розкаялась у вчиненому, беззастережно визнала свою винуватість в ухиленні від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме ухилення від відбування громадських робіт, засудженої до такого.

Також в угоді зазначене узгоджене прокурором і обвинуваченою ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком визначеним судом. Також сторони угоди погодилися з наслідками укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідками її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_4 просили затвердити угоду, обвинувачена вказала, що наслідки її укладення та невиконання їй зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши сторін угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства, суд дійшов до наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, угода про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором укладена щодо вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого завдано шкоду лише суспільним інтересам.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України.

Також встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що укладення угоди між сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між прокурором і обвинуваченою про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є: щире каяття у скоєному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Речові докази та витрати на залучення експерта у зв`язку із проведенням під час досудового розслідування експертиз, по справі відсутні. Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 468, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.02.2023 між прокурором Сахновщинського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області і обвинуваченою ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000101 від 11.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді 2 (два) роки та 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки в період іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Згідно ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій ОСОБА_5 та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію після подачі до суду відповідної заяви.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд засудженим, його захисником з підстав, передбачених п.1 ч.4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п.2 ч.4 ст. 394 КПК України.

Головуюча ОСОБА_1