Справа № 750/5901/21
Провадження № 1-кс/750/2315/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001597 від 27.05.2021, стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше судимого:
-20.06.2014 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 1, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільненому від відбуття покарання з випробовуванням терміном 2 роки;

-25.02.2015 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць;

-26.05.2016 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 2 місяці. 05.07.2017 умовно-достроково звільнений від відбуття покарання з випробовуванням на невідбутий термін покарання 1 рік 4 місяці 2 дні;

-10.04.2019 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 5 місяців.

-06.11.2020 звільненого з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям терміну покарання,

фактично проживаючого за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а :

27.10.2022 слідчий СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.11.2022.
В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити, з наведених у ньому підстав.
Підозрюваний з клопотанням не погодився. Наполягав на тому, що він не ухилявся від слідства. Він захворів, а тому не з`явився на слідчий експеримент, документів про хворобу не має, звертався до лікаря за допомогою телефонного зв`язку. Чому самостійно не звернувся до слідчого, щоб повідомити про хворобу, пояснити не зміг. Зазначає, що з`являвся до слідчого, жодної явки не пропускав. На запитання захисника відповів, що вину у пред`явленому обвинуваченні визнає, щиро кається, має намір здійснити виплату шкоди потерпілій особі, власних грошових коштів для внесення застави не має. Щодо сімейного стану, повідомив, що більше року проживає із дівчиною, визнає її за наречену, має намір одружитися. Проживає за двома адресами разом з батьками, та із дівчиною у квартирі, які орендує. Запевняв, що буде з`являтися до слідчого та суду.
Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що ризики, вказані у клопотанні, не підтверджені. У підозрюваного є міцні соціальні зв`язки, живе більше року з дівчиною, яка відновлює документи, і вони планують одружитися. У підозрюваного є родичі, батьки та бабуся, які живуть поруч. Протягом тривалого часу підозрюваний не вчиняє кримінальних правопорушень. Не вчиняв жодних активних дій, що ухилитися від слідства. Зазначив, що слідчі не приходили до батьків підозрюваного з питанням з`ясування місця знаходження останнього. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Також просив визначити розмір застави в розумній сумі.
Допитана в якості свідка ОСОБА_7 повідомила, що рік живе з підозрюваним в квартирі за адресою АДРЕСА_1 , яку орендує їх знайомий, а вони допомагають йому здійснювати оплату за оренду та комунальні послуги. За її словами, підозрюваний її утримує матеріально. На запитання прокурора повідомила, що під час військових дій на території міста Чернігова виїжджала за межі міста, повернулась приблизно чотири місяці назад.
Заслухавши доводи прокурора, думку підозрюваного та його захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до наступних висновків.
Слідчим відділом Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001597 від 27.05.2021, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
30.06.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст.183 КПК України).

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В рішеннях Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають достатніми, щоб виправдати подальше висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), що будь-яка стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального провадження.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Таким чином, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи слідчого щодо існування ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, з огляду на таке.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні десяти епізодів кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, з наданих матеріалів провадження вбачається, що постановами слідчого від 03.08.2021 та 04.11.2021 підозрюваного ОСОБА_4 оголошували у розшук. Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.10.2022 був наданий дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, може переховуватись і надалі від органів досудового розслідування та суду.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик його переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Оцінивши доводи прокурора щодо існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими з огляду на те, що ОСОБА_4 ніде офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, проте продовжує вчиняти кримінальні правопорушення проти власності.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, що відповідно до п.2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчим суддею розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а інших, більш м`яких, проте такі не забезпечать на даний час належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним прокурором ризикам.

Так, клопотання захисника про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не може бути задоволено, оскільки підозрюваний вже порушував, покладені на нього обов`язки щодо з`явлення до слідчого чи прокурора.

Тому у задоволенні клопотання захисника про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слід відмовити.
Не може бути застосований до підозрюваного і запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за відсутності будь-яких належних доказів існування постійного житла, в якому підозрюваний має відбувати запобіжний такий захід, оскільки підозрюваний власного житла не має, доказів оренди житла на своє ім`я не надав, не надано і згоди власників житла, де підозрюваний має зареєстроване місце проживання, на відбуття підозрюваним домашнього арешту в їх власності.

У зв`язку з викладеним, клопотання слідчого є доведеним і підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з положень ст.182,183 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним встановити заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, у разі внесення застави. Станом на 01.07.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 600 грн, відповідно 30 прожиткових мінімумів становлять 78 000 грн.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193 -197, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и л а:
В задоволенні клопотання захисника про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відмовити.
Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на строк до 21.11.2022 включно з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 11 год 00 хв. 26.10.2022.
Строк закінчення дії ухвали 21 листопада 2022 року.
Заставу визначити у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 78 000 (сімдесяти восьми тисяч) грн, яка може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 31.10.2022 о 08 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1