КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/2882/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю:прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, українця, громадянина України, неодружений, який здобув середню освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 12.03.2015 Краматорським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі (покарання не відбуте), визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.71 КК України ОСОБА_7 частково приєднано до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 12.03.2015 та призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 рахується з дня постановлення вироку. До набрання вироком законної сили застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згідно вироку ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що 07.09.2022, приблизно о 15 год. 46 хв., перебуваючи в приміщенні відділення №76 Нової Пошти «НОВА ПОШТА», розташованого по пр. Перемоги, 89-А у м. Києві, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 16 625 грн. 24.02.2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації, указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в Україні декілька разів продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 342/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (Указ затверджено Законом №2263-IX від 22.05.2022) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. В подальшому згідно Закону № 2500 затверджено Указом Президента про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 12.08.2022 №573/2022, за яким воєнним стан в Україні продовжено з 05:30 23 серпня 2022 строком на 90 діб, - до 21 листопада 2022 року. Не маючи офіційного місця роботи та інших джерел доходів, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, ОСОБА_7 , усвідомлюючи що в країні введено воєнний стан, вирішив таємно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення. З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , 07.09.2022 приблизно о 15 год. 46 хв., зайшов до приміщення відділення № 76 Нової Пошти ТОВ «НОВА ПОШТА», що розташований по пр. Перемоги, 89-А у м. Києві, скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, взяв зі стола чуже майно, а саме мобільний телефон марки Iphone Apple 11, білого кольору, вміст пам`яті 128Gb, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , Serial No: НОМЕР_3 , EID НОМЕР_4 , у сумі 16 625 грн., який належить ОСОБА_8 , якій було завдано матеріальної шкоди. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає взяв вищезазначений телефон та сховав в кишеню своїх штанів, після чого вийшов разом з викраденим майном з приміщення відділення №76 Нової Пошти «НОВА ПОШТА», розташованого по пр. Перемоги, 89-А у м. Києві, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди у сумі 16 625 грн. Отже, ОСОБА_7 вчинивтаємневикрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, тобто скоївкримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений не погоджуючись із вироком суду подав апеляційну скаргу, в якій просить замінити суворе покарання на більш м`яке не пов`язане із позбавленням волі. Зазначає, що щиро кається, переглянув погляди на життя, більше ніколи так не буде вчиняти. Перебуваючи на свободі, самостійно з`являвся в судові засідання. Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційні вимоги, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного. Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченого у вчиненні злочину в апеляційній скарзі не заперечуються. Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції обставинами, що пом`якшують покарання визнав з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Відповідно ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд першої інстанції визнав рецидив злочину. Апеляційний суд відмічає, що суд першої інстанції безпідставно посилався на наявність рецидиву злочину як обставину, що обтяжує покарання, з огляду на положення ст. 34 КК України та оскільки відповідно до обвинувального акту орган досудового розслідування не встановив вказану обставину як таку, що обтяжує покарання. Враховуючи наведене посилання у вироку на вказану обставину є неприпустимим, у зв`язку із чим вирок суду на підставі ч. 2 ст. 404 КПК України в цій частині слід змінити, виключивши з мотивувальної частини вироку суду висновок про встановлення обставини, що обтяжує покарання. Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо правильності призначеного покарання, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції обгрунтовано враховано, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу винного, який раніше судимий за аналогічне кримінальне правопорушення, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, злочин по даній справі вчинив, не відбувши покарання за попереднім вироком; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, офіційно не працевлаштований, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває. Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання лише у виді позбавлення волі. Можливість призначення більш м`якого покарання, аніж визначено санкцією відповідної статті, передбачена ст. 69 КК України, для застосування якої необхідним є наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, урахування особи винного. Застосування ст. 69 КК України має бути вмотивовано судом. При цьому, наявність кількох пом`якшуючих обставин не є безумовною підставою для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання. Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення. Враховуючи, що ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, покарання за вироком від 12.03.2015 року не відбув, у зв`язку із чим був оголошений у розшук, вчинив новий корисливий злочин під час воєнного стану, хоча усвідомлював можливі наслідки кримінально-протиправного діяння, законних джерел заробітку не має, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для застосування ст. 69 КК України. Так само апеляційний суд приходить до висновку, що застосування ст. 75 КК України в даному випадку не буде сприяти досягненню мети покарання. Апеляційні доводи обвинуваченого не спростовують висновків суду першої інстанції щодо призначеного покарання.

Оскількикримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується з ст.ст.50, 65, 71 КК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. Керуючись ст.ст.404, 405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення. В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України вирок Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2023 року щодо ОСОБА_7 змінити. Виключити з мотивувальної частини висновок суду щодо встановлення обставиною, яка обтяжує покарання - рецидив злочину. В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3