Єдиний унікальний номер 341/1443/22
Номер провадження 1-кп/341/68/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 31.08.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, судимого 26.07.2022 Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ззахисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Галич Івано-Франківської області вищезазначене кримінальне провадження,

в с т а н о в и в :

06.07.2022 близько 23-00 години ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що у приміщенні ПП «Стівон», яке розташоване напроти його будинку в АДРЕСА_2 нікого немає, вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна із вказаного підприємства.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан та неодноразово продовжувався і діє на цей час, взяв за місцем проживання металевий цв'яхотяг та направився до території ПП «Стівон». Через отвір у металевій огорожі проник на територію підприємства, належного ОСОБА_6 , двері якого були забиті цв'яхами, які він відчинив за допомогою принесеного з собою металевого цв'яхотяга та незаконно проник усередину.

Перебуваючи у приміщенні, ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю господаря, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, виявив у приміщенні та таємно викрав: новий автомобільний ремінь марки «Continental», вартість якого становить 362,0 гривень; вай-фай роутер марки «TP-link», вартість якого становить 163,0 гривень; автомобільну радіостанцію «MODEL NO MK3», вартістю 1489,0 гривень; маршрутизатор марки «ZTE», вартість якого складала 366,0 гривень; три блоки живлення загальною вартістю 140,0 гривень; комп`ютерний мікрофон марки «Genius», вартість якого могла складати 116,0 гривень; веб-камеру марки «Gembird» вартістю 117,0 гривень; кутову шліфувальну машинку із написом на ній «CO112Б» вартістю 1650,0 гривень; електродриль із написом «ИЗ1022», вартість якої 927,0 гривень; відеореєстратор марки «Dahua» вартістю 2167,0 гривень.

З викраденими майном ОСОБА_3 вийшов з території ПП «Стівон», покинув місце злочину та надалі розпорядився викраденим на власний розсуд, внаслідок чого заподіяв приватному підприємству «Стівон» в особі його директора ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 7497,0 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину за вищезазначеними обставинами, розкаявся, не заперечував проти зібраних по справі доказів, просив їх не досліджувати та розглядати справу згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий у судовому засіданні пояснив, що з позовом звернеться в порядку цивільного судочинства, додавши докази спричиненої шкоди внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 .. Наполягав на суворій мірі покарання останньому.

Переконавшись у тому, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, правильно розуміє зміст обвинувачення, фактичні обставини справи, які ніхто не оспорює, погоджується з кваліфікацією вчинених діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши цим особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події скоєного кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Згідно ст. 337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

Оцінивши у сукупності показання обвинуваченого, відомості, що характеризують його як особу, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні-злочині та знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вивченням особи ОСОБА_3 установлено, що він раніше неодноразово судимий, має постійне місце реєстрації та проживання. За поданою характеристикою скарг від сусідів у виконком міської ради на нього не поступало, проживає з батьком, неодружений, заробляє на життя випадковими заробітками, підробляючи на будівництві.

Відповідно до досудової доповіді ОСОБА_3 протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст. ст. 51 КУпАП, 177, 173-2 ч. 2, 175 ч. 1, 178, 173, 183 КУпАП, а також до кримінальної відповідальності. За поданням органу пробації ОСОБА_3 замінено умовну міру покарання на реальну. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високі рівні ризику вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення його без позбавлення волі або обмеження волі можливе на певний строк може становити небезпеку для суспільства та окремих осіб.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є каяття, сприяння розкриттю злочину.

Призначаючи обвинуваченому покарання за ч. 4 ст.185 КК України, суд враховує, що ним вчинено тяжкий злочин, за який санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років. Суд також враховує обставини скоєного, за якими ОСОБА_3 завчасно підготувався до крадіжки, попередньо взявши з собою підготовлений цвяхотяг та сумку.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_3 щодо скоєння злочину внаслідок скрутного матеріального становища, оскільки за даними досудової доповіді батько обвинуваченого працює в комунальному господарстві, матеріальне становище сім"і задовільне, коштів на базові потреби вистачає. Крім того, ОСОБА_3 має спеціальність "оператор комп"ютерного набору, контролер - касир", яка є затребуваною на даний час.

Отже, враховуючи викладене вище, при призначенні покарання суд враховує наявність пом`якшуючої покарання обставини (сприяння розкриттю кримінального правопорушення, але не щире каяття як відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині); відсутність обставин, що його обтяжують; високі рівні ризику вчинення повторного правопорушення та небезпеки для суспільства, а також ту обставину, що обвинувачений за час досудового розслідування та судового розгляду мав можливість вибачитись перед потерпілим та відшкодувати за скоєне, але не зробив цього. Тому суд вважає доцільним і достатнім призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті КК України, але у мінімальному розмірі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, враховуючи відсутність передбачених законом підстав для застосування до призначеного покарання положень ст.ст. 75, 76 КК України, а також обставин справи або даних про особу ОСОБА_3 , які б визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, тобто підстав для застосування статті 69 КК Украіни, які б давали суду можливість звільнити останнього від відбування покарання із випробуванням або застосувати більш м`яке покарання.

Згідно положень статті 70 Кримінального кодексу України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими частинами першою третьою цієї статті, зокрема шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 засуджено вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області 26.07.2022 року за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Галицького районного суду від 18 січня 2023 року задоволено клопотання органу пробації та замінено ОСОБА_3 покарання на реальне.

Процесуальні витрати відповідно до вимог частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до приписів статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369, 370-374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком 5 (п"ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання, з 10-00 години 07.02.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 11704,08 (одинадцять тисяч сімсот чотири) гривні 08 копійок.

Речові докази:

- вай - фай роутер білого кольору марки «ТР-link», відеореєстратор білого кольору марки «Dahua, маршрутизатор білого кольору марки «ZTE», три зарядних пристрої, три блоки живлення, комп`ютерний мікрофон чорного кольору марки «Genius» автомобільний резиновий ремінь чорного кольору марки «Continental, автомобільна радіостанція марки «МК3», кутова шліфувальна машинка із написом на ній «СО112Б», електродриль синього кольору із написом «ИЗ1022» - повернути власнику, ОСОБА_6 ;

-цв`яхотяг металевий коричневого кольору укритий на поверхні іржею, який належить ОСОБА_3 - знищити;

-резинові тапки червоного кольору - повернути ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення

СуддяОСОБА_1