Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1208/22
номер провадження 1-кп/368/199/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2022 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

Головуючий: суддя ОСОБА_1 .

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 1 ст. 369 КК України, яке внесено 15.10.2022 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001208 відносно обвинуваченого:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузьминці Обухівського району Київської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- якому в рамках даного кримінального провадження 04.11.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який передбачено:

- ч. 1 ст. 369 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища, -

- відносно якого в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обрано, -

- з участю сторін кримінального провадження:

- сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_4

ОСОБА_5

- сторона захисту:

Обвинувачений - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним в судовому засіданні, із зазначенням часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

- 14 жовтня 2022 року орієнтовно о 19 год. 10 хвилин працівниками СРПП ВП №1 Обухівського РУП, а саме, - поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області, - сержантом поліції ОСОБА_6 , та поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 під час здійснення патрулювання с. Кузьминці Обухівського району, а саме, - по вул. Нова в с. Кузьминці Обухівського району, - поряд з домоволодінням № 11-А, - був зупинений мопед марки «Вайпер», д.н. НОМЕР_1 , - під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після зупинки транспортного засобу поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебували в однострої, - представилися, та повідомили обвинуваченому ОСОБА_8 про причину зупинки, та висунуто законну вимогу пред`явити документи на право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на транспортний засіб, яким керував обвинувачений ОСОБА_3 .

Під час перевірки документів у водія, - обвинуваченого ОСОБА_9 працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, - запах алкоголю з ротової порожнини.

Після виявлення працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння у водія, - обвинуваченого ОСОБА_9 , - останньому працівниками поліції було запропоновано пройти освідування на приладі Drager Alcotest 6810 з метою належного виявлення та фіксації в установленому Законом порядку стану алкогольного сп`яніння. Під час перевірки працівниками поліції за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 в установленому Законом порядку було виявлено, що в організмі водія, який керував транспортним засобом, - мопедом марки «Вайпер», д.н. НОМЕР_1 , - у обвинуваченого ОСОБА_3 знаходиться 1,93 проміле алкоголя.

В подальшому поліцейськими СРПП ВП №1 Обухівського РУП, а саме, - поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області сержантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 було повідомлено обвинуваченому ОСОБА_8 , про порушення ним п. 2.9 а, п. 2.1, п. 2.4, п. 8.9 б Правил дорожнього руху та намір складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, які передбачені:

- ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено адміністративна відповідальність у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами;

- ст. 122-2 КУпАП - невиконання водіями вимог про зупинку, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі девяти неоподаткованих доходів громадян або позбавленням права керування транспортними засобоми на строк до від трьох до шести місяців.

Після вищевказаних процесуальних дій поліцейських, - 19.10.2022 орієнтовно о 19 год. 35 хв. у водія мопеду марки «Вайпер», д.н. НОМЕР_1 , - у обвинуваченого ОСОБА_3 , який усвідомлював, що не мав права керувати транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, і своїми діями вчинив порушення правил дорожнього руху, за яке передбачена адміністративна відповідальність, - з метою уникнення настання негативних правових наслідків для себе за скоєні ним адміністративні правопорушення, та з метою уникнення адміністративної відповідальності, - виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме, - нескладання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення пункту п. 2.9а, п. 2.4, п. 8.9 6 «Правил дорожнього руху».

Далі, реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до переднього пасажирського сидіння салону службового автомобіля поліції, марки «Рено», моделі «Кенго», д.н. НОМЕР_2 , в якому знаходилася поліцейський СРПП відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області сержант поліції ОСОБА_6 , та, - достовірно знаючи, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області сержант поліції ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, (в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу), - діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови висловив словесну пропозицію надати поліцейському СРПП відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області сержанту поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1000 (тисячу) гривень за нескладання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення.

У подальшому, цього ж дня, орієнтовно о 19 год. 40 хв., - обвинувачений ОСОБА_10 , не звертаючи увагу на попередження поліцейського СРПП відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області сержанта поліції ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на надання службовій особі неправомірної вигоди за уникнення адміністративної відповідальності, - діючи умисно, усвідомлюючи протипрваність та незаконність свої дій та, - достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, - поклав на праву ногу поліцейському СРПП відділення поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області сержанту поліції ОСОБА_6 банкноти грошових коштів в кількості 3 штук номіналом по 500 гривень, на загальну суму 1500 (одна тисяча п`ятьсот) грн.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

- отже, з урахування фактичних обставин справи, встановлених судом в судовому засіданні, та які судом наведено вище, - суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 369 КК України, - як вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій, з використанням наданого їй службового становища та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища.

Вищевказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Обґрунтування судом правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 .

Склад злочину.

Об`єкт злочину:

- в даному випадку родовим об`єктом є суспільні відносини, які забезпечують нормальну, тобто таку, що відповідає вимогам законодавства, діяльність державного апарату, апарату управління органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і організаційно - правової форми, а також суспільні відносини, що забезпечують здійснення регламентованої законодавством професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

- безпосереднім об`єктом злочину є суспільні відносини, що забезпечують нормальну службову діяльність в окремих ланках апарату управління органів державного влади, місцевого самоврядування, в окремих юридичних особах публічного чи приватного права, а також суспільні відносини, які забезпечують нормальне здійснення тих конкретних видів професійної діяльності, які пов`язані з наданням публічних послуг.

Предмет злочину:

- в даному випадку предметом злочину є 3 (три) грошові банкноти номіналом по 500 (п`ятьсот) гривень, кожна із серійними номерами:

- ЕА 8202576;

- ЕВ 2356803;

- АМ 8379405.

Рішення суду про те, що вищевказані грошові кошти є предметом вчинення злочину грунтується на правовій позиції, яка викладена в рішенні Верховного Суду в справі № 466/5842/20, провадження № 51 2955км21, в якому, зокрема, - зазначено:

«предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, є неправомірна вигода, під якою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав. Тому грошові кошти є предметом, а не знаряддям вчинення цього злочину».

Об`єктивна сторона:

- вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 активних дій, які виразилися у формі пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій (нескладання протоколів у відношенні ОСОБА_3 щодо наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, які передбачені ст. 122 2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП), з використанням наданого їй службового становища, та надання службовій особі неправомірної вигоди (надання працівнику поліції неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 1500 грн).

Суб`єкт злочину, - в даному випадку суб`єкт, - загальний, тобто фізична, осудна особа, яка на момент вчинення кримінального правопорушення досягла 16 ти річного віку, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Суб`єктивна сторона, - прямий, визначений умисел ОСОБА_3 на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій (нескладання протоколів у відношенні ОСОБА_3 щодо наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, які передбачені ст. 122 2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП), з використанням наданого їй службового становища, та умисне, усвідомлене надання службовій особі неправомірної вигоди (надання працівнику поліції неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 1500 грн), так як обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлював противравність, незаконність, кримінальну караність своєї поведінки, так як достеменно усвідомлював, що пропонував та передавав грошові кошти як саме неправомірну вигоду і саме як винагороду за невчинення працівником поліції дій у виді складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Мотив в даному випадку є факультативною ознакою складу злочину, та на кваліфікацію діяння обвинуваченого ОСОБА_3 не впливає.

Кваліфікуючих ознак вчинення кримінального правопорушення, яке передбачене ст. 369 КК України, як то:

- вчинення такого кримінального правопорушення повторно;

- надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище;

- вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб;

- надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище;

- вчинення кримінального правопорушення в складі організованої групи осіб чи її учасником, -

- немає, а тому кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.ч. 2 4 ст. 369 КК України, - немає правових підстав.

Докази на підтвердження вищевстановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

- так, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 369 КК України повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні:

- Положення ст. 18 КПК України, та ст. 63 Конституції України йому судом роз`яснені та зрозумілі.

Дослівно, - зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті щодо обставин вчиненого ним злочину, - відповідають дійсності, тому добавити нічого не зможе.

Окрім того, на запитання суду обвинувачений ОСОБА_3 відповів наступне:

- визнає, що пропонував незаконну вигоду працівникам поліції та надавав її працівникам поліції за нескладання ними протоколів про адміністративні правопорушення;

- на момент пропозиції неправомірної вигоди та її надання він усвідомлював, що його дії є протиправними і що вони можуть потягнути за собою кримінальну відповідальність;

- на час здійснення обіцянки та надання неправомірної вигоди працівникам поліції він перебував в стані алкогольного сп`яніння.

У вчиненому щиро розкаюється, дає обіцянку, що більше таких дій вчиняти не буде, просить суд суворо його не карати, та не призначати покарання, яке пов`язане з позбавленням волі, просить суд призначити йому покарання у виді штрафу, так як кошти в нього є, і він зобов`язується після вступу вироку в законну силу - сплатити штраф в розмірі, який буде визначений за вироком суду.

Суд, оцінюючи покази обвинуваченого ОСОБА_3 , які були надані ним в добровільному порядку під час судового слідства, з яких видно, що він повністю визнає себе винним в інкримінованих йому діях, що його покази не є результатом якихось погроз або обіцянок, приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є логічними, послідовними, та, зглядаючись на обставини справи, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, - достовірними та обґрунтованими, а тому вони є підставою для притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 369 КК України.

Відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні щиро зізнався у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, при цьому суд з`ясував наступні обставини:

- обвинувачений розуміє своє право, передбачене ст. 62 Конституції України, - вважати себе невинуватим, а також право, передбачене ст. 6 Конвенції, - на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку судом, який встановить або обгрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення, чи спростує таке обвинувачення;

- обвинувачений розуміє право допитувати свідків обвинувачення під час судового слідства та право на виклик та допит свідків захисту;

- обвинувачений розуміє, що якщо він визнає себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, - у вчиненні кримінального правопрушення, яке передбачено ч. 1 ст. 369 КК України, то судовий розгляд в повному обсязі може не відбутися, докази, які він визнає, і які ніким не оспорюються, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, - досліджуватися не будуть і тим самим він відмовляється від процесуальних прав, на повний судовий розгляд, передбачених ст. 21 КПК і ст. 6 Конвенції;

- протягом останніх 72 годин сильнодіючих лікарських препаратів чи алкогольних напоїв обвинувачений не вживав;

- його заява, як обвинуваченого - про визнання вини, - не є результатом якихось погроз йому чи членам його сім`ї, або обіцянок, як з сторони працівників поліції, так і з сторони працівників прокуратури чи інших третіх осіб.

- також суд:

- пояснив обвинуваченому кваліфікацію кримінального правопорушення, в якому обвинувачений визнає себе винуватим, і, відповідно, обвинувачений погоджується з такою кваліфікацією вчинених ним дій;

- обвинувачений погоджується із зібраними у справі доказами, як достовірними і допустимими;

- обвинувачений розуміє, що покарання йому буде призначено відповідно до вимог ст. 65 КК і що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 66 КК, або ж відсутності (наявності) обставин, що обтяжують покарання, строк або розмір покарання, відповідно до положень ст. 69-1 КК України не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (частини статті) обвинувачення;

- обвинувачений розуміє, що розмір та вид покарання, яке може бути йому призначено, не буде підставою для відмови від заяви про визнання вини;

- обвинуваченому роз`яснено, що санкція ч. 1 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або обмеження волі від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

- знаючи про розмір покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, він бажає відмовитися від розгляду кримінального провадження з дослідженням всих доказів, обмежившись лише його допитом, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються характеризуючих даних про його особу, в тому числі - висновок органу пробації, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, та судових витрат на залучення експерта, матеріали кримінального провадження, що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження, не досліджуючи інші докази.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 369 КК України, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, однак, за клопотанням прокурора ОСОБА_4 , проти якого не заперечувала сторона захисту, - обвинувачений ОСОБА_3 , та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за недоцільне:

- допит свідків, які зазначені в додатку до обвинувального акту;

- дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, -

- обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, - дослідженням висновку органу пробації, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, та витрат на залучення експерта, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема, - висновок органу пробації, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на залучення експерта, та матеріалів кримінального провадження, що стосуються заходів забезпечення позову.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що застосування в рамках даного кримінального провадження положень ч. 3 ст. 349 КПК України (встановлення обсягу дослідження доказів) не суперечить та, відповідно, - узгоджується з вимогами п. 1 ст. Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя», та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :

- згідно паспорту громадянина України № НОМЕР_3 , який видано 26.12.2018 року органом 3231, - ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Кузьминці Кагарлицького району Київської області, відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 є громадянином України, та на час вчинення кримінального правопорушення досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, так як кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, який передбачено ч. 1 ст. 369 КК України настає з моменту досягнення осудною фізичною особою віку 16 ти років, відповідно, є суб`єктом (загальний суб`єкт) злочину, який передбачено ч. 1 ст. 369 КК України;

- згідно вищевказаного паспорту обвинувачений ОСОБА_3 має РНОКПП: НОМЕР_4 ;

- згідно довідки № 14/5 02 02/72, яка видана 26 жовтня 2022 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, - по місцю реєстрації та фактичного проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується позитивно;

- згідно довідки № 286, яка видана 25.10.2022 року КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», - ОСОБА_3 , 1993 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - за психіатричною допомогою не звертався, в психіатричному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» не спостерігався;

- згідно довідки № 415, яка видана 25.10.2022 року КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня», - ОСОБА_3 , 1993 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - в наркологічному кабінеті КНП КМР «Кагарлицька багатопрофільна лікарня» не спостерігався, за наркологічною допомогою не звертався;

- згідно довідки вимоги про судимість № 5 22102022/32012, станом на 24.10.2022 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузьминці Обухівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , - відсутні будь які відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності, відповідно, раніше не судимий;

- згідно свідоцтва про народження обвинувачений ОСОБА_3 є батьком малолітньої дитини, - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- згідно досудової доповіді органу пробації від 14.12.2022 року, - беручи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , соціально - побутове середовище, історію правопорушень, а також середні рівні ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства в тому числі окремих осіб (згідно з інструментом «Оцінка ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення»),- уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без застосування покарань, пов`язаних з обмеженням або позбавленням волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства.

Зважаючи на зміст та санкції статей за якими обвинувачується ОСОБА_3 , а також на положення статей 45 і 75 Кримінального кодексу України - надати рекомендації щодо застосування програм/послуг уповноваженого органу з питань пробації або обов`язків передбачених ст.76 КК України, за умовами реалізації яких можливо досягнути правослухняної поведінки особи без ізоляції від суспільства вважається недоцільним.

Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів:

- згідно постановляючої частини постанови старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 15 жовтня 2022 року про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження:

1. Визнати вилучені 14.10.2022 під час огляду місця події з салону службового автомобіля поліції марки Рено Кенго, з державними номерними знаками НОМЕР_2 на синьому фоні три грошові банкноти номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, АМ 8379405 та поміщено до спецпакету № 0943455, які є предметом кримінального правопорушення- речовим доказом.

2. Речовий доказ, грошові банкноти номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, АМ 8379405 які поміщено до спецпакету № 0943455 приєднати до матеріалів кримінального провадження.

- згідно постановляючої частини постанови старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 17 жовтня 2022 року про визнання та приєднання до провадження речових доказів:

1. Визнати в якості речового доказу документи, а саме: копію протоколів про адміністративні правопорушення складені відносно гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.10.2022; копію книги нарядів з розстановкою сил та засобів на зміну 14.10.2022-15.10.2022 СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області; копію сторінок із журналу отримання портативного відео реєстратора (нагрудної відеокамери) патрульним поліцейським СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за 14.10.2022; витяг з наказу про призначення на посаду поліцейських СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про перевірку вимірювальної техніки, - газоаналізатора Alcotest 6810, які приєднати до матеріалів кримінального провадження;

- згідно постановляючої частини постанови старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 17 жовтня 2022 року про визнання та приєднання до провадження речових доказів:

1. Визнати оптичний носій DVD-R -4,7 GB 120 мін. «Videx» для лазерних систем зчитування із серійним номером DVD-R (111102-S1) із відеозаписом з мобільного телефону марки Xiomi MI PLAY поліцейського СРПП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, старшого сержанта поліції ОСОБА_7 № VID_20221014_193755 на якому зафіксовано обставини спілкування 14.10.2022 за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_3 та надання останнім неправомірної вигоди поліцейському СРПП ВП №1 ОСОБА_6 - речовим доказом.

2. Приєднати вказані в постанові предмети та речі до матеріалів кримінального провадження № 0001208 від 15.10.2022;

- згідно постановляючої частини постанови старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 17 жовтня 2022 року про визнання та приєднання до провадження речових доказів:

1. Визнати оптичний носій DVD-R -4,7 GB 120 мін. «Videx» для лазерних систем зчитування із серійним номером DVD-R (111102-S1) із відео реєстратора поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, сержанта поліції ОСОБА_6 із відео фіксацією обставин, які відбувалися 14.10.2022 за адресою: вул. Нова поряд з домоволодінням № 11-А в с. Кузьминці Обухівського району Київської області - речовим доказом.

2. Приєднати вказані в постанові предмети та речі до матеріалів кримінального провадження № 0001208 від 15.10.2022;

- згідно постановляючої частини постанови старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 29 жовтня 2022 року про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами та приєднання їх доматеріалів кримінального провадження:

1. Визнати вилучені 14.10.2022 під час огляду місця події з салону службового автомобіля поліції марки Рено Кенго, з державними номерними знаками НОМЕР_2 на синьому фоні три грошові банкноти номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, АМ 8379405 та поміщено до спецпакету № 0943455, які є предметом кримінального правопорушення- речовим доказом.

2. Об`єкти після проведення дослідження разом із залишками попереднього упакування поміщено спеціального пакету № 5325931

3. Визнати місце зберігання речових доказів у вигляді грошових коштів в сумі 1500 гривень -індивідуальний сейф уповноваженого банку (договір № 016/92/18/007 від 23.02.2018) - ПАТ «Укргазбанк».

4. Копію даної постанови та речовий доказ (1500 гривень) направити до індивідуального сейфу уповноваженого банку (договір № 016/92/18/007 від 23.02.2018) - ПАТ «Укргазбанк».

Матеріали кримінального провадження, що стосуються витрат на залучення експерта:

- в матеріалах кримінального провадження міститься довідка про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0001208 (висновок експерта від 27.10.2022 № СЕ 19/111 22/45262 ДД), з якої вбачається, що вартість залучення експерта за проведення в рамках даного кримінального провадження судово технічної експертизи документів становить 1510 (одна тисяча п`ятьсот десять) грн. 24 коп.

Матеріали кримінального провадження, що стосуються заходів забезпечення кримінального провадження:

- в матеріалах кримінального провадження міститься ухвала слідчого судді Кагарлицького районного суду від 19.10.2022 року, (справа № 368/977/22, провадження № 1 кс/368/192/22), згідно резолютивної частини якої:

1. Клопотання старшої слідчої СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_12 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

2. Накласти арешт на вилучені 15.10.2021 під час проведення огляду місця події, а саме: службового автотранспорту поліції марки Рено Кенго, з державними номерними знаками НОМЕР_2 на синьому фоні, де на передній панелі виявлено, оглянуто та вилучено три грошові банкноти номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, AM 8379405 та поміщено до спецпакету № 0943455, які надав працівникам поліції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

3. Визначити місце зберігання вилучених коштів індивідуальний сейф уповноваженого банку (договір № 016/92/18/007 від 23.02.2018) ПАТ «Украгазбанк».

Зміна обвинувачення, визнання частини обвинувачення необгрунтованою, - судом в даному кримінальному провадженню - не застосовувалися.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання:

Обставинами, які згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, які згідно п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання:

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.

Згідно ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно, - при призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступніь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Отже, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявності відомостей про судимість, позицію прокурора, висновок органу пробації.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді:

- штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або, -

- обмеження волі від двох до чотирьох років, або, -

- позбавлення волі на той самий строк.

Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно, з огляду на санкцію ч. 1 ст. 369 КК України, положення ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 КК України, - ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення нетяжкого злочину.

Згідно положень ст. 24 КК України злочин, який передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, та який вчинив обвинувачений ОСОБА_3 , - є умисним злочином.

Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відповідно, - раніше не судимий, кримінальне правопорушення (злочин) вчинив вперше, злочин відноситься до категорії нетяжких, злочин не пов`язаний з застосуванням насильства, матеріальна шкода злочином не завдана, обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, обвинувачений має на утриманні одну малолітню дитину, є в наявності обставини, які пом`якшують кримінальну відповідальність, хоча і є в наявності обставина, що обтяжує кримінальну відповідальність, враховуючи висновок органу пробації, згідно якого виправлення особи без застосування покарань, пов`язаних з обмеженням або позбавленням волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, та враховуючи позицію прокурора, яка вважала за можливе застосувати до обвинуваченого таку міру покарання, як штраф, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в найнижчій межі санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу, так як, зважаючи на обставини справи, вище досліджені судом, призначення інших видів покарань, які передбачені санкцією статті, а саме, - обмеження волі або позбавлення волі, - на думку суду, в даному випадку, - будуть занадто суворими, та такими, що не відповідатимуть тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, обставинам справи, характеризуючим обставинам обвинуваченого ОСОБА_3 , що судом обгрунтовано нижче.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу:

- так, як зазначалося судом вище, - санкція ч. 1 ст. 369 КК України передбачає покарання у виді:

- штрафу, або, -

- обмеження волі, або, -

- позбавлення волі.

Відповідно, санкція ч. 1 ст. 369 КК України є альтернативною, тобто, - законодавцем надається право суду вибору покарання, яке слід призначити обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що обмеження волі чи позбавлення волі в даному випадку є занадто суворими покараннями, так як, зглядаючись на положення ст.ст. 45, 75 КК України, - обмеження волі та позбавлення волі при скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, - має бути відбуте обвинуваченим без іспитового строку, тобто, - реально.

Так, згідно примітки до ст. 45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Відповідно, кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, та у вчиненні якого обвинувачується в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_3 , - згідно примітки до ст. 45 КК України, - відноситься до корупційного кримінального правопорушення.

А згідно ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно, з огляду на положення ч. 1 ст. 75 КК України до осіб, які вчинили корупційне кримінальне правопорушення звільнення від відбування покарання з випробовуванням, - не застосовується.

Отже, враховуючи вищевказані положення норм матеріального права, суд констатує, що до обвинуваченого ОСОБА_3 у випадку призначення йому судом покарання у виді обмеження чи позбавлення волі, звільнення від відбування покарання з випробовуванням, - застосовано бути не може, що, звісно, - передбачає те, що обвинувачений ОСОБА_3 , - у випадку призначення йому покарання у виді обмеження чи позбавлення волі,- повинен буде відбувати їх реально, - що, на думку суду, - не відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам вчинення кримінального правопорушення, особі обвинуваченого ОСОБА_3 , його повіденіки після вчинення кримінального правопорушення, та, на думку суду, - буде несправедливим, та занадто суворим, - непропорційним вчиненому кримінальному правопорушенню.

Свою позицію щодо непризначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження чи позбавлення волі суд обгрунтовує також і нормами Європейського права, зокрема:

- Призначаючи покарання, суд врахував принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований, виходячи із засад, визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

- так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

- у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Окім того, при призначенні покарання суд застосовує принцип справедливості.

Так, справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.

Отже, враховуючи вищевикладене, та враховуючи висновок органу пробації (який суд в даному випадку вважає за слушний), суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, - можливе та не становить небезпеки для суспільства, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу, та таке покарання буде належним, справедливим та достатнім покаранням.

Тобто, покарання у виді штрафу, на думку суду, - є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів і, - відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.

Що стосується розміру призначеного покарання, то слід призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - найнижча межа санкції ч. 1 ст. 369 КК України, окрім цього саме на такому розмірі покарання у виді штрафу наполягав представник державного обвинувачення, - прокурор, а тому суд вважає, що призначення саме такого виду покарання, як штраф, та в такому розмірі, а саме, - в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - 17000 (сімнадцять тисяч) грн., - буде відповідати обставинам вчиненого кримінального правопорушення, та, особливо, особі обвинуваченого ОСОБА_3 , з урахуванням, зокрема, висновку органу пробації, який суд вважає за слушний, та, відповідно, враховує при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом в судовому засіданні не виявлено.

Окрім того, з превентивною метою (недопущення невиконання рішення суду) роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 положення ч. 1 ст. 26, ч. 3 ст. 26 КВК України, ч. 5 ст. 53 КК України, які передбачають кримінально правові наслідки несплати штрафу засудженими, які засуджені до такого виду основного покарання.

Цивільний позов:

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено (відсутній).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення Закону, якими керувався суд:

- Рішення щодо речових доказів і документів і спеціальної конфіскації:

Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому:

- згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

Враховуючи вищевикладену норму КПК України, (що стосується речових доказів), суд приходить до висновку щодо наступного:

- речові докази, а саме:

- копії протоколів про адміністративні правопорушення складені відносно гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.10.2022;

- копію книги нарядів з розстановкою сил та засобів на зміну 14.10.2022-15.10.2022 СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області;

- копію сторінок із журналу отримання портативного відеореєстратора (нагрудної відеокамери) патрульним поліцейським СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за 14.10.2022;

- витяг з наказу про призначення на посаду поліцейських СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ;

- копію свідоцтва про перевірку вимірювальноїтехніки, - газоаналізатора Alcotest 6810;

- оптичний носій DVD-R -4,7 GB 120 мін. «Videx» для лазерних систем зчитування із серійним номером DVD-R (111102-S1) із відеозаписом з мобільного телефону марки Xiomi MI PLAY поліцейського СРПП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, старшого сержанта поліції ОСОБА_7 № НОМЕР_5 , на якому зафіксовано обставин спілкування 14.10.2022 за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_3 та надання останнім неправомірної вигоди поліцейському СРПП ВП № 1 ОСОБА_6 ;

- оптичний носій DVD-R -4,7 GB 120 мін. «Videx» для лазерних систем зчитування із серійним номером DVD-R (111102-S1) із відео реєстратора поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, сержанта поліції ОСОБА_6 із відео фіксацією обставин, які відбувалися 14.10.2022 за адресою: вул. Нова поряд з домоволодінням № 11-А в с. Кузьминці Обухівського району Київської області, -

- які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження, - протягом усього часу його зберігання, на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суж вважає за необхідне в рамках даного кримінального провадження застосувати спеціальну конфіскацію у відношенні речових доказів у виді грошових коштів (три купюри номіналом по 500 грн.), так як до даних речових доказів суд не може застосувати положення ч. 9 ст. 100 КПК України.

Така позиція суду в рамках даного кримінального провадження грунтується на правовій позиції Постанови Касаційного Суду від 27.09.2021 року у справі № 466/5842/20, згідно якої, - оскільки санкцією ч. 1 ст. 369 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також виходячи з положень ч. 1 ст. 96 1 КК України, на підставі якої конфіскуються вилучені у засудженого грошові кошти, у зв`язку з чим виключається можливість альтернативного рішення про їх вилучення у власність держави в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України, за правилами, які визначають порядок вирішення долі речових доказів.

Отже, що стосується застосування норм матеріального та процесуального права при застосуванні спеціальної конфіскації в рамках даного кримінального провадження, то суд зазначає наступне:

- так, згідно постановляючої частини постанови старшого слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 29 жовтня 2022 року про визнання вилучених грошових коштів речовими доказами та приєднання їх доматеріалів кримінального провадження:

1. Визнано вилучені 14.10.2022 під час огляду місця події з салону службового автомобіля поліції марки Рено Кенго, з державними номерними знаками НОМЕР_2 на синьому фоні три грошові банкноти номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, АМ 8379405 та поміщено до спецпакету № 0943455, які є предметом кримінального правопорушення - речовим доказом.

2. Об`єкти після проведення дослідження разом із залишками попереднього упакування поміщено спеціального пакету № 5325931

3. Визнати місце зберігання речових доказів у вигляді грошових коштів в сумі 1500 гривень - індивідуальний сейф уповноваженого банку (договір № 016/92/18/007 від 23.02.2018) - ПАТ «Укргазбанк».

4. Копію даної постанови та речовий доказ (1500 гривень) направити до індивідуального сейфу уповноваженого банку (договір № 016/92/18/007 від 23.02.2018) - ПАТ «Укргазбанк».

Отже, - три грошові банкноти номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, АМ 8379405 та які поміщено до спецпакету № 5325931, які в рамках даного кримінального провадження визнано речовими доказами, - є предметами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а тому підлягають спеціальній конфіскації.

Правова позиція суду щодо того, що вищевказані грошові кошти є предметом вчинення кримінального правопорушення, - грунтується на правовій позиції Верховного Суду, яка ним висловлена в Постанові від 27 вересня 2021 року в справі № 466/5842/20, провадження № 51 2955км21, де, зокрема, зазначено, що, - предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,- є неправомірна вигода, під якою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав. Тому грошові кошти є предметом, а не знаряддям вчинення цього злочину.

Відповідно, як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, - три грошові банкноти номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, АМ 8379405, - є неправомірна вигода, яку обвинувачений ОСОБА_3 пропонував надати та надав працівникам поліції, що дає змогу суду застосувати положення ст.ст. 96 1, 96 2 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 96 1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190. статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статтей 301. 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статтей 363 1, 364 1, 365 2 цього Кодексу.

Суд в даному випадку зазначає, що санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , - передбачає основні покарання як у виді штрафу до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, так і у виді позбавлення волі до чотирьох років, - що дає змогу суду застосувати положення ст. 96 1 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 96 - 1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 96 2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено переходять у власність держави.

Відповідно, - три грошові банкноти номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, АМ 8379405, є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а тому при їх конфіскації слід застосувати положення п. 3 ч. 1 ст. 96 2 КК України.

Обставин, які зазначені в ч.ч. 2 - 5 ст. 96 2 КК України, - судом в судовому засіданні не виявлено.

При вирішенні питання спеціальної конфіскації судом застосовано також норму процесуального права, зокрема, - ч. 10 ст. 100 КПК України, згідно якої під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про повернення грошей, цінностей та іншого майна власнику (законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) грошей, цінностей та іншого майна знав про їх незаконне походження та/або використання. У разі відсутності у винної особи майна, на яке може бути звернене зтягнення, крім майна, яке підлягає спеціальній конфіскації, збитки, завдані потерпілому, цивільному позивачу, відшкодовуються за рахунок коштів від реалізації конфіскованого майна, а частина, що залишилася, переходить у власність держави.

Суд в даному випадку зазначає, що стороною обвинувачення (прокурором) в рамках даного кримінального провадження доведено, що власник грошових коштів у виді трьох грошових банкнот номіналом по 500 гривень кожна, із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, АМ 8379405, - обвинувачений ОСОБА_3 , надаючи вищевказані грошові кошти працівникам поліції у виді неправомірної вигоди, - усвідомлював незаконність такого використання належних йому грошових коштів, знав про караність (кримінальну) його дій.

Обставин, які зазначені в ч.ч. 11, 12 ст. 100 КПК України, - судом в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми права, що стосується спеціальної конфіскації, - суд приходить до наступних висновків:

- речові докази по справі у виді трьох грошових банкнот номіналом по 500 гривень кожна, із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, АМ 8379405, які поміщено до спецпакету № 5325931, які належать обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кузьминці Обухівського району Київської області, громадянину України, паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , який видано 26.12.2018 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , та які заходяться в індивідуальному сейфі уповноваженого банку (договір № 016/92/18/007 від 23.02.2018) - ПАТ «Укргазбанк», (ІВАN.UA 620126, р/р НОМЕР_6 , МФО : 320478, ЄДРПОУ (ЗКПО): 23697280, юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1), за місцем розташування СУ ГУ НП в Київській області, (02000, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 15 а), на підставі квитанції № 281 про отримання на зберігання речових доказів (грошових коштів), вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0001208 від 15.10.2022, - конфіскувати в ОСОБА_3 , та передати у власність держави на підставі ч. 1 ст. 96 1, п. 1 ч. 2 ст. 96 1, п. 3 ч. 1 ст. 96 2 КПК України, ч. 10 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати:

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Згідно довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0001208, витрати на проведення суддово технічної експертизи документів у даному кримінальному провадженні (висновок експерта від 27.10.2022 № СЕ 19/111 22/45262 ДД), - вартість залучення експерта за проведення в рамках даного кримінального провадження судово технічної експертизи документів становить 1510 (одна тисяча п`ятьсот десять) грн. 24 коп.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи вищевикладене, (в частині, що стосується судових витрат), суд приходить до висновку:

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузьминці Обухівського району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , який видано 26.12.2018 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави кошти в сумі 1510 (одну тисячу п`ятьсот десять) грн. 24 коп., - судових витрат, - витрат на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадженні передбачені ст. 131 КПК України.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як вказано судом вище, в рамках даного кримінального провадження згідно ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду від 19.10.2022 року, (справа № 368/977/22, провадження № 1 кс/368/192/22), накладено арешт на слідуючі речові докази:

- на вилучені 15.10.2021 під час проведення огляду місця події, а саме: службового автотранспорту поліції марки Рено Кенго, з державними номерними знаками НОМЕР_2 на синьому фоні, де на передній панелі виявлено, оглянуто та вилучено три грошові банкноти номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, AM 8379405 та поміщено до спецпакету № 0943455, які надав працівникам поліції ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Так, згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з майна.

Враховуючи ту обставину, що суду під час винесення обвинувального вироку у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 слід прийняти процесуальне рішення у виді спеціальної конфіскації вищевказаного майна, - арешт слід скасувати.

Враховуючи вищевикладене (в частині арешту майна), суд приходить до наступного висновку:

- арешт з майна, а саме з:

- трьох грошових банкнот номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, AM 8379405, -

- який накладено на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду від 19.10.2022 року, (справа № 368/977/22, провадження № 1 кс/368/192/22), -

- та які заходяться в індивідуальному сейфі уповноваженого банку (договір № 016/92/18/007 від 23.02.2018) - ПАТ «Укргазбанк», (ІВАN.UA 620126, р/р НОМЕР_6 , МФО : 320478, ЄДРПОУ (ЗКПО): 23697280, юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1), за місцем розташування СУ ГУ НП в Київській області, (02000, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 15 а), на підставі квитанції № 281 про отримання на зберігання речових доказів (грошових коштів), вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0001208 від 15.10.2022, - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження:

- В рамках даного кримінального провадження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався, не обирався також запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 і під час слухання кримінального провадження в суді першої інстанції, так як обвинувачений мав належну процесуальну поведінку, ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, - в діях обвинуваченого ОСОБА_13 , - немає.

Також суд зазначає, що під час судових дебатів представник державного обвинувачення (прокурор), - зазначила, що підстав для обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, - немає.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, ст. 176 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - не обирати.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 9 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 11, ч.ч. 1, 3, 4 ст. 12, ст. 13, ст. 18, ст.ст. 23, 24, приміткою до ст. 45, ст. 50, п. 1 ч. 1 ст. 51, ст. 53, 65, 66, ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 96 1, п. 1 ч. 2 ст. 96 1, п. 3 ч. 1 ст. 96 2, ч. 1 ст. 369 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 Рішення від 16 жовтня 2008 року), п. 7 ч. 9 ст. 100, ч. 10 ст. 100, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні ним корупційного кримінального правопорушення (нетяжкого злочину), який передбачено ч. 1 ст. 369 КК України, як за умисні, протиправні дії, які виразилися у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій, з використанням наданого їй службового становища та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Цивільний позов:

- цивільний позов по даному кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази та спеціальна конфіскація:

- речові докази, а саме:

- копії протоколів про адміністративні правопорушення, складені відносно гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14.10.2022;

- копію книги нарядів з розстановкою сил та засобів на зміну 14.10.2022-15.10.2022 СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області;

- копію сторінок із журналу отримання портативного відеореєстратора (нагрудної відеокамери) патрульним поліцейським СРПП ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області за 14.10.2022;

- витяг з наказу про призначення на посаду поліцейських СРПП ВП №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ;

- копію свідоцтва про перевірку вимірювальної техніки, - газоаналізатора Alcotest 6810;

- оптичний носій DVD-R -4,7 GB 120 мін. «Videx» для лазерних систем зчитування із серійним номером DVD-R (111102-S1) із відеозаписом з мобільного телефону марки Xiomi MI PLAY поліцейського СРПП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, старшого сержанта поліції ОСОБА_7 № НОМЕР_5 , на якому зафіксовано обставини спілкування 14.10.2022 за адресою: АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_3 та надання останнім неправомірної вигоди поліцейському СРПП ВП № 1 ОСОБА_6 ;

- оптичний носій DVD-R -4,7 GB 120 мін. «Videx» для лазерних систем зчитування із серійним номером DVD-R (111102-S1) із відеореєстратора поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, сержанта поліції ОСОБА_6 із відеофіксацією обставин, які відбувалися 14.10.2022 за адресою: вул. Нова, поряд з домоволодінням № 11-А в с. Кузьминці Обухівського району Київської області, -

- які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження, - протягом усього часу його зберігання, - на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.

- речові докази по справі у виді трьох грошових банкнот номіналом по 500 гривень кожна, із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, АМ 8379405, які поміщено до спецпакету № 5325931, які належать обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кузьминці Обухівського району Київської області, громадянину України, паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , який видано 26.12.2018 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , та які заходяться в індивідуальному сейфі уповноваженого банку (договір № 016/92/18/007 від 23.02.2018) - ПАТ «Укргазбанк», (ІВАN.UA 620126, р/р НОМЕР_6 , МФО : 320478, ЄДРПОУ (ЗКПО): 23697280, юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1), за місцем розташування СУ ГУ НП в Київській області, (02000, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 15 а), на підставі квитанції № 281 про отримання на зберігання речових доказів (грошових коштів), вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0001208 від 15.10.2022, - конфіскувати в ОСОБА_3 , та передати у власність держави на підставі ч. 1 ст. 96 1, п. 1 ч. 2 ст. 96 1, п. 3 ч. 1 ст. 96 2 КПК України, ч. 10 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати:

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кузьминці Обухівського району Київської області, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , який видано 26.12.2018 року органом 3231, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави кошти в сумі 1510 (одну тисячу п`ятьсот десять) грн. 24 коп., - судових витрат, - витрат на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження.

- арешт з майна, а саме з:

- трьох грошових банкнот номіналом по 500 гривень кожна із серійними номерами: ЕА 8202576, ЕВ 2356803, AM 8379405, -

- який накладено на підставі ухвали слідчого судді Кагарлицького районного суду від 19.10.2022 року, (справа № 368/977/22, провадження № 1 кс/368/192/22), -

- та які заходяться в індивідуальному сейфі уповноваженого банку (договір № 016/92/18/007 від 23.02.2018) - ПАТ «Укргазбанк», (ІВАN.UA 620126, р/р НОМЕР_6 , МФО : 320478, ЄДРПОУ (ЗКПО): 23697280, юридична адреса: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1), за місцем розташування СУ ГУ НП в Київській області, (02000, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 15 а), на підставі квитанції № 281 про отримання на зберігання речових доказів (грошових коштів), вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0001208 від 15.10.2022, - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження:

- запобіжний захід, як вид забезпечення кримінального провадження, (п. 9 ч. 2 ст. 131, ст. 176 КПК України) у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - не обирати.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 положення:

- ч. 5 ст. 53 КК України, згідно з яким:

- у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

- ч. 1 ст. 26 КВК України, згідно з яким:

- засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

- ч. 3 ст. 26 КВК України, згідно з яким:

- у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально- виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_14 ОСОБА_15