Справа № 165/2353/20 Провадження №11-кп/802/76/23 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_12
Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 30 травня 2022 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинськ Волинської області, українець, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України, раніше не судимий,-

визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України і йому призначено покарання за:

- ч.2 ст.345 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки;

- ч.1 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього, згідно зі ст.76 КК України, обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Вироком вирішення питання про арешт майна та речові докази.

В С Т А Н О В И В

Згідно із вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 30.05.2020 о 18:56год., діючи з прямим умислом, керуючись корисливим мотивом та метою, спрямованою на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи поруч з будинком АДРЕСА_2 , шляхом ривка, відкрито викрав з шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок вагою 6 грамів, вартість якого, з розрахунку 1495 гривень за один грам золота, становить 8970 гривень, та золоту підвіску вагою 3 грами, вартість якої, з розрахунку 1495 гривень за один грам золота, становить 4485 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 13 455 гривень.

Крім цього, він же, 06.04.2020 близько 07:30год. діючи умисно, перебуваючи у квартирі за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що старший оперуповноважений ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_11 , який представився працівником поліції і відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» відноситься до працівників правоохоронних органів, не перебуваючи у поліцейському однострої, в ході виконання службових обов`язків щодо участі у проведенні слідчої дії - обшуку житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що був санкціонований ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, маючи умисел на перешкоджання працівникам поліції проведенню вказаної слідчої дії, що проявилось у їх недопущенні у квартиру та намаганні закрити двері квартири в той час, коли ОСОБА_11 утримував їх правою рукою, не зважаючи на повідомлення ОСОБА_11 про те, що він являється працівником поліції та пред`явлення службового посвідчення, керуючись метою завдання працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 утримує дверне полотно правою рукою, з силою два рази смикнув за ручку вхідних дверей, перебуваючи всередині квартири, з намаганням їх зачинити, внаслідок чого права кисть оперуповноваженого ВКП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_11 була затиснута між дверним полотном та дверною рамою, та останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому п`ятої п`ясної кістки правої кисті, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 103 від 12.06.2020, відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.

У поданій апеляційній скарзі прокурор, вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину і особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначає, що обвинувачений до його засудження оскаржуваним вироком 06.03.2020 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, за що був засуджений вироком Нововолинського міського суду від 09.07.2020 до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який сплачено 05.11.2020. Тобто на момент вчинення 30.05.2020 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК Україні, діяння ОСОБА_8 , в силу положень ст. 4 КК України, підлягають кваліфікації за ознакою повторність, а посилання суду на положення ст.ст. 5, 89 КК України є неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Крім того, судом при кваліфікації дій ОСОБА_8 не зазначено редакцію статті, яку ним застосовано. У зв`язку із цим, просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за кваліфікуючою ознакою повторність та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинити нового злочину і виконає покладенні на нього обов`язки. У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з викладених у ній мотивів, обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися.

У відповідності до ст. 32 КК України, повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 09.07.2020 ОСОБА_8 засуджений вироком Нововолинського міського суду за вчинення 06.03.2020 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який ним сплачено 05.11.2020.

Відповідно до ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

При цьому вироком у даному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_8 засуджений за відкрите викрадення майна (грабіж) ОСОБА_10 , вчинене 30.05.2020, а тому його діяння, в силу положень ст. 4 КК України, підлягають кваліфікації за ознакою повторність

Отже, хоча штраф за вироком Нововолинського міського суду за ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 сплачено 05.11.2020, однак у цілях кваліфікації злочину наявність чи відсутність кваліфікуючої ознаки повторності необхідно встановлювати, виходячи з тих обставин, які існували на час вчинення злочину, а не на час постановлення вироку чи рішення суду вищої інстанції.

Вказане твердження узгоджується із позиціями Верховного Суду, які викладені в постановах від 31.05.2028 (справа №520/6591/15-к), від 15.05.2019 (справа №484/3214/17), від 08.11.2022 (справа №161/14490/18).

З огляду на викладене, твердження прокурора щодо безпідставності виключення судом з кваліфікації такої кваліфікуючої ознаки, як повторність, не позбавлене правових підстав, у зв`язку з чим, на думку апеляційного суду, дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як вчинення ОСОБА_8 30.05.2020 о 18:56 год. з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном поблизу з будинком АДРЕСА_2 , повторно відкритого викрадення шляхом ривка з шиї ОСОБА_10 золотих ланцюжка з підвіскою загальною вартістю 13455 грн.

Згідно ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Санкція ч.2 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, апеляційний суд вважає за необхідне призначити останньому за ч. 2 ст. 345 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, застосувати при цьому принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та звільнити обвинуваченого від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України,Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , задовольнити.

Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 30 травня 2022 року відносно ОСОБА_8 - в частині кваліфікації дій обвинуваченого та призначеного покарання - скасувати та ухвалити новий вирок.

ОСОБА_8 визначити винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання:

- ч.2 ст.345 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно зі ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

В решті вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 30 травня 2022 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Головуючий

Судді