Житомирський апеляційний суд
Справа №295/4554/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.111-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2023 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000566 від 21.04.2022 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чаган, Сєміпалатинської області, Республіки Казахстан, мешканця АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади у органах державної влади та органах місцевого самоврядування та займатися будь-якою діяльністю, пов`язаною із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, в решті вирок залишити без змін. Вважає, що оскаржуваний вирок суду суперечить вимогам Кримінального кодексу України, оскільки вжиття судом у резолютивній частині словосполучення «певні посади» нівелює суть даного покарання та створює підґрунтя до неможливості застосування такого покарання, оскільки перелік посад, які суд забороняє займати обвинуваченому, у вироку не зазначено. Звертає увагу, що прокурор в обвинувальній промові наголошував на необхідності заборони зайняття будь-яких посад у органах державної влади та органах місцевого самоврядування і займатися будь-якою діяльністю пов`язаною із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування. Стверджує, що заміна судом переліку посад чи видів діяльності, які ОСОБА_7 заборонено займати, чи якими заборонено займатись з «будь-яких» на «певні» породжує неможливість застосування такого покарання, оскільки не наведено жодних критеріїв того, які саме посади ОСОБА_7 не може займати.

Вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України та призначено покарання у виді 10 років позбавлення права обіймати певні посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 встановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Як визнав суд, у достовірно невстановлений час 23 березня 2022 року у ОСОБА_7 , який перебував за місцем свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , виник протиправний умисел, направлений на публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії російською федерацією проти України у мережі «Інтернет».

Реалізуючи свій протиправний умисел, у цей же день, час та місці, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, за допомогою власного персонального комп`ютера марки «Deluxe» у соціальній мережі «Однокласники» з особистого акаунту з режимом доступу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здійснив поширення допису зі змістом «Украинцы, скажите как так можно ходить с нацистской символикой, но обзывать ОСОБА_9 «Гитлером»; спрашивать «где вы видели бандеровцев?» открыто объявив Бандеру национальным героем; разрушать свои города, убивая своих граждан ради единства своей страны; утверждать, что Россия напала на Украину и бежать в Россию прятаться от призыва в армию и искать в России работу; объявлять Россию агрессором и при этом выпрашивать у нее скидку на газ», шляхом розміщення його на своїй особистій сторінці у вищевказаній соціальній мережі та вподобавши вказаний допис відповідною відміткою, таким чином публічно заперечивши здійснення збройної агресії російською федерацією проти України до невизначеного кола осіб у мережі «Інтернет».

Окрім того, у достовірно невстановлений час 18 квітня 2022 року ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання аналогічним шляхом здійснив поширення допису зі змістом «над заводом «Ильича» в Мариуполе, за который в последнее время шли ожесточенные бои, взвилось Красное знамя. В сеть попали фото, как на трубе предприятия, перешедшего под контроль российских военных, устанавливают флаг СССР. Ранее там висел флаг Украйны, который был сброшен вниз», який включає чотири фотознімки, шляхом розміщення його на своїй особистій сторінці у вищевказаній соціальній мережі та вподобавши вказаний допис відповідною відміткою, таким чином публічно підтримавши дії держави-агресора - російської федерації проти України до невизначеного кола осіб у мережі «Інтернет».

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст.111-1 КК України, як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України та публічну підтримку громадянином України дій держави-агресора.

Заслухавши доповідача, прокурора яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого, який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання апеляційного суду, вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався в повній мірі.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України та призначено покарання у виді 10 років позбавлення права обіймати певні посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора в тій частині, що призначаючи покарання, суд мав чітко вказати у вироку ті конкретні посади, право обіймати які позбавляється засуджений, або конкретний вид діяльності, права займатися якою він позбавляється.

Рішення суду про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко і зрозуміло сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст.55 КК), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Більше того, покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатися забороненою діяльністю в будь-якій галузі (сфері), а також був позбавлений можливості обіймати такі посади або займатися такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з рішення районного суду, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, за який передбачено покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Районний суд, призначаючи ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, звузив сферу його застосування, оскільки таке його формулювання не позбавило засудженого права обіймати будь-які посади, пов`язані із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування.

За таких обставин, колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу прокурора та змінює вирок районного суду з призначенням обвинуваченому покарання у виді 10 років позбавлення права обіймати будь-які посади у органах державної влади та органах місцевого самоврядування та займатися будь-якою діяльністю, пов`язаною із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування.

В решті вирок районного суду залишає без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.111-1 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення права обіймати будь-які посади у органах державної влади та органах місцевого самоврядування та займатися будь-якою діяльністю, пов`язаною із виконанням функцій держави та місцевого самоврядування.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: