Справа № 303/1410/23
Провадження № 1-кс/303/249/23
У Х В А Л А
про арешт майна

23 лютого 2023 року м. Мукачево
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2
у с т а н о в и в:
У судове засідання на розгляд клопотання про арешт майна, слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності та задоволити з наведених у клопотанні підстав.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до п.7) ч.2. ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Стаття 170 КПК України «Накладення арешту на майно», визначає: що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Частина друга та третя цієї статті кримінального процесуального Закону передбачають, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні передбачені нормами КПК правові підстави для задоволення клопотання про арешт зазначеного у клопотанні майна, в іншому випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, втрати, пошкодження, знищення, приховання тощо) на вказане майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Керуючись: ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_8