Справа № 462/8644/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/71/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року, -

встановила:

вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 3 ст. 307 КК України - 9 (дев`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 21.01.2021 року за яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 309 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки та згідно зі ст. 76 КК України покладено на засудженого обов`язки - виконувати самостійно.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишено до вступу вироку у законну силу.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - з 05.11.2021 року до дня набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку, ОСОБА_6 , будучи особою, яка 20.07.2020 року вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року із наступними змінами і доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 року із наступними змінами та доповненнями, маючи умисел на незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин та психотропних речовин в особливо великих розмірах, діючи з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 13.10.2020 року, точний час органом досудового розслідування не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, від невстановленої досудовим розслідуванням особи, придбав з метою розповсюдження на території Львівської області особливо небезпечні наркотичні засоби, особливо небезпечні психотропні речовини та психотропні речовини в особливо великих розмірах. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин та психотропних речовин в особливо великих розмірах, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13.10.2020 року, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на збут особливо небезпечних наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин та психотропних речовин в особливо великих розмірах за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, незаконно придбаний у невстановленої досудовим розслідуванням особи, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс загальною масою 13,9 грам, незаконно придбану у невстановленої досудовим розслідуванням особи, особливо небезпечну психотропну речовину ЛСД загальною масою 0,00007 грам та психотропну речовину амфетамін загальною масою 27,93645 грама, які за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, переніс до своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де і незаконно зберігав. У подальшому, ОСОБА_6 , маючи умисел, спрямований на збут особливо небезпечних наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин та психотропних речовин в особливо великих розмірах за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання, незаконно зберігав із метою збуту у розфасованому вигляді вказані особливо небезпечні наркотичні засоби, особливо небезпечні психотропні речовини та психотропні речовин в особливо великих розмірах, а саме: особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який ним був розфасований у чотири згортки, обмотані полімерною клейкою стрічкою, у вигляді так званих «закладок» та чотири полімерні пакети із герметизуючими застібками, психотропна речовина амфетамін, яка також була ним розфасована у дев`ять згортків, обмотаних полімерною клейкою стрічкою, у вигляді так званих «закладок» в шість полімерних пакетів із герметизуючими застібками та один скляний флакон, особливо небезпечна психотропна речовина ЛСД в один полімерний пакет із герметизуючою застібкою. В такий спосіб ОСОБА_6 , зберігав із метою збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс загальною масою 13,9 грам, особливо небезпечну психотропну речовину ЛСД загальною масою 0,00007 грам та психотропну речовину амфетамін загальною масою 27,93645 грама у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання, до 13.10.2020 року, тобто до моменту припинення його протиправної діяльності працівниками правоохоронного органу, та виявлення і вилучення особливо небезпечних наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин та психотропних речовин в особливо великих розмірах у ході проведення обшуку у вказаній квартирі. Враховуючи викладене ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу на збут особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою протиправного збагачення, використовуючи мобільний телефон марки «Iphone» моделі «7», ІМЕІ НОМЕР_1 з наявною сім картою з номером НОМЕР_2 , з використанням інтернет месенджерів пересилав невстановленим досудовим розслідуванням особам - покупцям, фотографії із зазначенням географічних координат з місцем розташування особливо небезпечних наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин та психотропних речовин, так званих «закладок».

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин та психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

На вирок суду адвокат ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просить оскаржуваний вирок скасувати, ухвалити новий вирок, де визнати невинуватим ОСОБА_6 за ч.3 ст. 307 КК України та кримінальне провадження закрити відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КПК України. Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_6 скасувати та звільнити його з-під варти в залі суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що сторона обвинувачення в ході судового розгляду жодних доказів винуватості гр. ОСОБА_6 за ч.3 ст. 307 КК України - не надала.

Захисник зазначає, що будучи допитаним в ході судового розгляду гр. ОСОБА_6 показав, що інкриміновані дії не вчиняв оскільки в нього не було умислу на збут наркотичних засобів, а виявлені 13.10.2020 року під час обшуку в квартирі за місцем проживання наркотичні засоби напередодні обшуку йому передав на тимчасове зберігання знайомий ОСОБА_9 .

Наголошує, що покази обвинуваченого у скоєнні особливо тяжкого злочину не було відображено у оскаржуваному вироку та судом не було дано їм оцінку, не зазначено, чому суд не прийняв покази обвинуваченого до уваги. У вироку лише зазначено, що обвинувачений вини не визнав та заперечив обставини викладені у обвинувальному акті.

Звертає увагу, у вироку суд наводить посилання на письмові докази, які самі по собі не свідчать про умисел гр. ОСОБА_6 на збут наркотичних засобів. Однак, в цілому, у вироку трактує дані письмові докази на підтвердження дій обвинуваченого у інкримінованому злочині. Як от: копії рапортів, витяги з ЄРДР, ухвалою про надання дозволу на обшук від 12.10.2020 року та обшуком від 13.10.2020 року, висновками експертів, тощо. Зокрема, зазначається про постанови визнання предметів речовими доказами, та не зазначається, які саме це предмети та яке їх доказове значення у справі.

Підкреслює, що обшук за місцем проживання гр. ОСОБА_6 в ході якого було виявлено та вилучено наркотичні засоби було проведено 13.10.2020 року та вилучено наркотичні засоби загальною масою 27.93645 грама, що кваліфіковано за ч.3 ст. 307 КК України. В той же час, згідно вироку від 15.05.2022 року гр. ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст. 309 КК України, оскільки в нього було вилучено наркотичної речовини загальною вагою 25. 2497 грами. Як з`ясовано, то маса наркотичної речовини в обох випадках є майже однаковою. У першому випадку гр. ОСОБА_6 зберігав наркотичні засоби по місцю проживання, а у іншому його було затримано, та виявлено при ньому наркотичні засоби. З нез`ясованих мотивів орган досудового розслідування кваліфікував два практично ідентичні епізоди, з точки зору доказовості, по-різному.

На переконання сторони захисту, слідча дія - обшук в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 проведений всупереч вимог КПК України. Зокрема, ОСОБА_6 не було запропоновано запросити захисника та не отримано його відмову від послуг захисника. Не роз`яснено його прав під час проведення обшуку. Що свідчить про психологічний тиск з боку працівників поліції на підзахисного під час проведення обшуку. Крім цього, не було залучено експерта - криміналіста для дактилоскопування виявлених згортків із наркотичними засобами з метою встановлення ідентифікаційної належності вилучених згортків шляхом проведення дактилоскопічної експертизи.

Апелянт зазначає, що в оскаржуваному вироку суд, наводить обставини обвинувачення, які вважає доведеними. А саме зазначає: враховуючи викладене ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу на збут особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою протиправного збагачення, використовуючи мобільний телефон ... з наявною сім картою з номером ..., з використанням інтернет месенджерів пересилав невстановленими досудовим розслідуванням особам покупцям, фотографії із зазначенням географічних координат з місцем розташування особливо небезпечних наркотичних засобів, особливо небезпечних психотропних речовин, так званих «закладок». Проте, ця обставина жодним чином не доводиться у оскаржуваному вироку. Відсутні будь-які письмові докази щодо використання телефону обвинуваченого для надсилання інформації, відсутні дані номерів телефонів та дані осіб, яким надсилалося повідомлення про «закладки».

Крім цього, захисник вказує, що в оскаржуваному вироку суду, а саме у його мотивувальній - частині, не зазначено позиції щодо обвинувачення ні прокурора ОСОБА_7 ні захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_10 . Тим самим, судом при ухваленні вироку не дотримано вимог ст. 22 КПК України, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом. У оскаржуваному вироку не зазначено, якими доказами прокурор мотивував правильність кваліфікації обвинувального акту, та що саме зазначив адвокат на заперечення кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.3 ст. 307 КК України. Загалом у оскаржуваному вироку суду відсутня мотивація суду щодо сприйняття доводів сторони обвинувачення та заперечення доводів сторони захисту.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просить оскаржуваний вирок скасувати. Вказує, що у нього не було умислу на збут наркотичних засобів, він отримав їх від візуально знайомої людини на зберігання без мети збуту. Наголошує, що не заперечує зберігання наркотичних засобів. Зазначає, що при обшуку у нього не було вилучено ні коштів, ні банківських карток з коштами здобутими від збуту наркотиків. Підкреслює, що фото, які були на телефоні це фото його покупок. Просить врахувати, що на момент арешту на його утриманні перебували донька ОСОБА_11 та цивільна дружина ОСОБА_12 .

Заслухавши доповідь судді, виступ обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційних скарг з наведених у них мотивів, прокурора ОСОБА_7 про безпідставність доводів апеляційних скарг, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи й дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Зі змісту ст. 370 КПК України випливає, що законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлено, зокрема, порядком оцінки доказів і визначення відповідно до статті 94 КПК України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно зі ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У частині другій ст. 87 КПК України надано перелік тих діянь, які суд безумовно зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; порушення права особи на захист; отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Зміст частини 2 статті 91 КПК України передбачає, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З наведеної норми вбачається, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. В той час, як за обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, встановлюються подія кримінального правопорушення, винуватість, форма вини, тощо.

Суд першої інстанції належним чином перевірив усі докази по справі, взявши до уваги їх як правдиві та такі, що відповідають дійсним обставинам справи, є послідовними і такими, що узгоджуються між собою та з іншими доказами та надав належну оцінку усім зібраним та перевіреним по справі об`єктивним доказам, які з достовірністю стверджують вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 у суді першої та апеляційної інстанції свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, факт збуту наркотичного засобу заперечив.

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, повністю доводиться зібраними та дослідженими доказами, зокрема: копією рапорту щодо виявлення кримінального правопорушення від 05.12.2019 року, який у тому числі став підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початку досудового розслідування за вчинення кримінального правопорушення; копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0003665, яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальні правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до ст. 214 КК України; копією рапорту щодо виявлення кримінального правопорушення від 12.12.2019 року, який у тому числі став підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початку досудового розслідування за вчинення кримінального правопорушення; копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0003726, яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальні правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до ст. 214 КК України ; ухвалою Галицького районного суду м. Львова про надання дозволу на проведення обшуку від 12.10.2020 року, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 про надання дозволу на проведення обшуку в кримінальному провадженні №0003726 від 12.12.2019 року - задоволено. Надано дозвіл старшому слідчому СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_13 на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання і вилучення предметів злочинного посягання, зокрема наркотичних засобів, психотропних речовин, устаткування, хімічних препаратів, які використовуються для їх виготовлення та виробництва, телефонів мобільного зв`язку, у яких міститься інформація, щодо розповсюдження та збуту наркотичних засобів, предметів та засобів для зважування та фасування наркотичних засобів, чорнових записів, носіїв інформації у яких є інформація про осіб - клієнтів, яким здійснюється збут наркотичних засобів; протоколом обшуку від 13.10.2020 року з додатком, яким було у тому числі виявлено предмети вказані у описовій частині протоколу, та які були вилучені для долучені до матеріалів кримінального провадження; висновком експерта від 02.02.2021 за № 13/2117, зміст якого відповідає ст. 102 КПК і яким встановлено, що подрібнена речовина рослинного походження коричнево-зеленого кольору, яка міститься в двох полімерних пакетах, є канабісом, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 1,74 грам; постановою про визнання предметів речовими доказами від 10.02.2021 року; висновком експерта від 28.12.2020 року за № 13/2112, зміст якого відповідає ст. 102 КПК і яким встановлено, що у наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору, яка знаходиться у дев`яти полімерних пакетах із герметизуючими застібками, виявлено амфетамін. Амфетамін віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Загальна маса становить 4,3864 грам; постановою про визнання предметів речовими доказами від 14.01.2021 року; висновком експерта від 15.01.2021 року за № 13/2113, зміст якого відповідає ст. 102 КПК і яким встановлено, що у наданому на дослідження фрагменті паперу виявлено ЛСД та амфетамін. ЛСД віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких обмежено. Амфетамін віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса ЛСД становить 0,00007 грам. Маса амфетаміну становить 0,00005 грам; постановою про визнання предметів речовими доказами від 10.02.2021 року; висновком експерта від 28.12.2021 року за № 13/2131, зміст якого відповідає ст. 102 КПК і яким встановлено, що у порошкоподібній речовині білого кольору, яка знаходиться у сумці та нашарування якої знаходяться на внутрішній поверхні полімерного пакета, виявлено амфетамін. Амфетамін віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Загальна маса амфетаміну становить 0,0341 грам; постановою про визнання предметів речовими доказами від 14.01.2021 року; висновком експерта від 01.02.2021 року за № 13/2136, зміст якого відповідає ст. 102 КПК і яким встановлено, що у порошкоподібній речовині білого кольору, залишки якої містяться на внутрішніх поверхнях електронної ваги, виявлено амфетамін, який віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса становить 0,0103 грам; постановою про визнання предметів речовими доказами від 10.02.2021 року; висновком експерта від 27.01.2021 року за № 13/2115, зміст якого відповідає ст. 102 КПК і яким встановлено, що у порошкоподібній речовині білого кольору, яка міститься в шести полімерних пакетах та скляному флаконі, виявлено амфетамін, який віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Загальна маса амфетаміну становить 23,5056 грам; постановою про визнання предметів речовими доказами від 10.02.2021 року; висновком експерта від 22.01.2021 року за № 13/2114, зміст якого відповідає ст. 102 КПК і яким встановлено, що подрібнена речовина рослинного походження коричнево-зеленого кольору, яка міститься в двох паперових згортках та чотирьох полімерних пакетах, є канабісом, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Насіння сіро-коричневого кольору, яке міститься в трьох полімерних пакетах в суміші з канабісом, є дозрілим насіння рослин коноплі, яке до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься. Гранульована речовина сірого кольору сферичної форми, яка міститься в герметичному паперово-полімерному пакеті з написами «SILICA GEL...», є гранульованою глиною, яка до наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів не відноситься. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 12,16 грам; постановою про визнання предметів речовими доказами від 10.02.2021 року; протоколом огляду предмету від 04.01.2021 року, яким оглянуто мобільний телефон марки «iPhone», моделі «7» у чорному кольорі; постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 26.02.2021 року, якою матеріали досудових розслідувань за матеріали досудових розслідувань за № 0003665, № 0003726, № 0000906, № 0000714, № 0000160, № 0000162, № 0000163, № 0000164, № 0000165, № 0000166, № 0000167, № 0000168, № 0000169, № 0000170, № 0000171, № 0000172, № 0000173, № 0000174, № 0000175, № 0000176 об`єднано в одне провадження № 0003665; постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 25.03.2021 року, якою виділено з матеріалів досудового розслідування за № 0003665 від 05.12.2019 року матеріали досудового розслідування стосовно невстановлених досудовим розслідування осіб за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000278, яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальні правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до ст. 214 КК України; рапортом щодо виявлення кримінального правопорушення від 03.08.2021 року, який у тому числі став підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початку досудового розслідування за вчинення кримінального правопорушення; постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 06.08.2021 року, якою виділено з матеріалів досудового розслідування за № 0000278 від 25.03.2021 року матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 , згідно з переліку, що додається до постанови; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000741, яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальні правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до ст. 214 КК України; постановою про визнання предметів речовими доказами від 30.08.2021 року.

Твердження захисника про те, що при здійсненні обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_6 було порушено його право на захист через відсутність при здійсненні цієї процесуальної дії захисника, є необґрунтованими.

Колегія суддів звертає увагу, що обставини цього кримінального провадження не є такими, що відповідно до вимог ст. 52 КПК вказують на обов`язкову участь захисника.

Крім того, глава 20 КПК не містить будь-яких застережень про необхідність залучення захисника при здійсненні обшуку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. ст. 236 КПК України слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, 13 жовтня 2020 року було проведено обшук на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова про надання дозволу на проведення обшуку від 12.10.2020 року, якою надано дозвіл старшому слідчому СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_13 на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно протоколу обшуку від 13.10.2020 року було виявлено предмети вказані у описовій частині протоколу, та які були вилучені для долучені до матеріалів кримінального провадження, вказана слідча дія була проведена відповідно до вимог КПК України, учасникам роз`яснено під підпис їхні права та обов`язки ( т.1 а.с. 15-23).

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні не було допущено порушень права ОСОБА_6 на захист, а тому апеляційний суд відхиляє зазначені доводи захисника.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що наркотичні засоби він отримав від візуально знайомої йому людини на зберігання без мети збуту і вказаного свідка не було допитано судом першої інстанції, то апеляційний суд, вважає вказані доводи необґрунтованими, такими, що не можуть бути підставою для скасування вироку, та визнає їх такими, як намір обвинуваченого ухилитись від відповідальності, при цьому, колегія суддів, звертає увагу, що про наявність такого свідка і клопотання про його допит у підготовчому судовому засіданні не заявлялось.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та на обліку у лікаря-психіатра , також те, що останній не визнав свою вину, заперечив фактичні обставини справи, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства та ОСОБА_6 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 307 КК України.

Апеляційний суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.

Отже, апеляційні скарги не містять правових підстав для скасування вироку, й колегія суддів визнає їх необґрунтованими.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

вирок Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч.3 ст. 307 КК України залишити без змін,апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 захисника обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4