Справа № 495/7890/22
№ провадження 1-кс/495/2055/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2022 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Білгород-Дністровському клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 06.10.2022 року надійшло клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 06.10.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
05.10.2022 року до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від працівника прикордонної служби України про те, що 05.10.2022 року приблизно о 19:37 годині до пункту пропуску «Старокозаче» за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, прибув ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який як підставу для безперешкодного перетину кордону України надав на паспортний контроль «тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06 червня 2019 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку військово лікарської комісії №11/4431 від 26 липня 2022, видану ІНФОРМАЦІЯ_3 з можливими ознаками підробки, тим самим використовував завідомо підроблені документи.

За даним фактом 06.10.2022 відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000372 від 06.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Беручи до уваги вищевказане, з метою належного збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, необхідності проведення відповідних судових експертиз, враховуючи значимість вказаних речей, для кримінального провадження, слідчий просив накласти арешт на вказані документи.

Позиції сторін.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, зазначив, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06 червня 2019 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідка військово лікарської комісії №11/4431 від 26 липня 2022, видана ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000372 та 10.10.2022 постановою дізнавача від 10.10.2022 призначено проведення технічної експертизи документу.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотивація суду.
Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні №0000372 від 06.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим відділом здійснюється досудове розслідування за фактом використання завідомо підробленого документа.

Так згідно з наданих до клопотання документів, на підставі повідомлення працівника прикордонної служби 05.10.2022 року в період часу з 22 години 20 хвилин по 22 годну 40 хвилин за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, автошлях Р-72 у приміщенні ПП «Старокозаче», було проведено огляд місця події в ході якого було виявлено та вилучено документи: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06 червня 2019 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку військово лікарської комісії №11/4431 від 26 липня 2022, видану ІНФОРМАЦІЯ_3 , які було упаковано до спеціального пакету SUD 2009176 із зазначенням вмісту.

06.10.2022 дізнавачем винесено постанову, якою на підставі положень ст.ст.40-1, 98, 100, 110 КПК України тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06 червня 2019 року та довідку військово лікарської комісії №11/4431 від 26 липня 2022, які було упаковано до спеціального пакету SUD 2009176 визнано речовими доказом у кримінальному провадженні за №0000372.

11.10.2022 до слідчого судді надійшов лист від дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області за вих. №63/17604 в якому зазначалось про долучення матеріалів, а саме постанови про призначення технічної експертизи документу від 10.10.2022 та копії супровідного листа від 10.10.2022 за вих. № 63/19576 про направлення документів для проведення призначеної експертизи.

Дослідивши надані до матеріалів клопотання документи, слідчий суддя зазначає, що відповідно до пояснень старшого ІПС ДПС України ОСОБА_6 від 05.10.2022 під час виконання зазначеною особою своїх службових повноважень 05.10.2022 нею було виявлено факт надання ОСОБА_7 документів, які містять ознаки підробки. Інспектором у поясненні зазначалось, що під час перевірки тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06 червня 2019 року, виданого ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідки військово лікарської комісії №11/4431 від 26 липня 2022 видану ІНФОРМАЦІЯ_3 було отримано інформацію від «зазначених установ» та встановлено, що вказані документи не видавались. Однак, на підтвердження факту звернення уповноваженої особи для отримання інформації щодо дійсності вказаних документів жодних доказів не надано. За таких обставин не вбачається з яких саме підстав вказані документи визначені як підроблені.
Слід зазначити, що санкцією ч. 4 ст. 358 КК України не передбачене покарання у виді позбавлення волі або штрафу у розмірі, який би перевищував 3 тис. неоподатковуваних мінімумів громадян і вказана стаття не зазначена у переліку кримінальних правопорушень у ч. 1 ст. 96-1 КК України, а тому за скоєння цього кримінального проступку спеціальна конфіскація не застосовується. Окрім того, згідно санкції ч. 4 ст.358 КК України конфіскація майна, як додаткове покарання, не передбачена.

Постановою дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області на підставі положень ст.ст. 40-1, 98, 100, 110 КПК України тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06 червня 2019 року видане ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку військово лікарської комісії №11/4431 від 26 липня 2022 видану ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано речовим доказом.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши надані матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем не зазначено завдання, для виконання (досягнення) якого дізнавач просить суд накласти арешт, не міститься посилання на докази, що свідчать про намір власника чи іншої особи знищити майно та документи. У клопотанні у якості обґрунтування необхідності накладення арешту лише зазначено, що вилучене майно є речовим доказом по матеріалам кримінального провадження.

В ході дослідження клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем не доведено мету накладення арешту. Досудове розслідування здійснюється за фактом використання завідомо підробленого документа. Однак в ході розгляду питання про накладення арешту на майно, не встановлено з якою саме метою необхідно накласти арешт, не обґрунтовано вірогідність його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Постанова дізнавача про визнання майна речовим доказом містила лише опис установлених органом досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, без обґрунтування, за якими з критеріїв ст.98 КПК України майно визнано речовим доказам, отже слідчий суддя дійшов висновку про те, що у клопотанні не доведено мету накладення арешту - збереження речових доказів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зазначено, що право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд та процесуальною гарантією доступу до суду. Виходячи зі змісту цієї статті справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. В клопотанні дізнавачем зазначено, що необхідно накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України», рішенні від 14 лютого 2008 року «Кобець проти України» (заява №16437/04) , рішенні від 04 вересня 2014 року «Рудяк проти України» (заява №40514/06) , неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

На думку слідчого судді, сумнівний характер наведених у клопотанні доводів та долучених до нього доказів, відсутність належних доказів, не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно зазначає, що дізнавач не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Враховуючи те, що орган досудового розслідування у розумінніст.132 КПК України не надав оцінку правовим підставам арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було надано в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000372 від 06.10.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - відмовити.

Повернути вилучені 05.10.2022 в ході проведення огляду місця події за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, автошлях Р-72 приміщення ПП «Старокозаче» документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 06 червня 2019 року, видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку військово лікарської комісії №11/4431 від 26 липня 2022, видану ІНФОРМАЦІЯ_3 особі, у якої їх було вилучено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1