Дата документу 08.02.2023Справа № 554/1110/23
Провадження № 1-кс/554/1951/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.02.2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням в обґрунтування кого вказував, що 31.01.2023 року до ЧЧ ВП №2 Полтавського РУП надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 30.01.2023 року у вечірній час доби, невідома особа, шляхом вільного доступу викрала з домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки "Редмі А1" та бензопилу. сума завданого збитку встановлюється.

01.02.2023 слідчим відділом відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про вказаний кримінальний проступок внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000014 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України.

06.02.2023 гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видав біля приміщення ломбарду «Імперіал» за адресою: м. Полтава, вул. Героїв АТО, 79, мобільний телефон марки «Редмі А1» блакитного кольору , який він викрав 30.01.2023 року.

06.02.2023 року слідчим СВ ВП № 2 Полтавського РУП винесено постанову про визнаннями речових доказів вищевказаного майна.

Згідно ст.ст.168, 234 КПК України вилучені вище вказані речі, є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до п. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та відповідно до п. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучені 06.02.2023 року в ході огляду вище вказані речі містити сліди злочину, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке видав працівникам ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видав біля приміщення ломбарду «Імперіал» за адресою: м. Полтава, вул. Героїв Ато, 79,а саме:мобільний телефон марки «Редмі А1» блакитного кольору кольору.

Визначити місцем зберігання тимчасово вилученого майна в кімнаті зберігання речових доказів ВП№2 Полтавського РУП за адресою: м. Полтава, вул. О. Пчілки, 19Е.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1