Справа № 303/6738/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

тапредставника Закарпатської митниці ДМС ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/72/23, за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2022 року, повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000153, відомості про кримінальне правопорушення в якому 20.09.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Першотравневе Березнівського району Рівненської області, мешканки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України.

В ухвалі суду вказується на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000153, відомості про кримінальне правопорушення в якому 20.09.2022 внесені до ЄРДР відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, - підлягає поверненню прокурору.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення відмовлено.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, - у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах, вчинена особою, яка має право доступу до неї; у несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах, вчинені особою, яка має право доступу до неї, вчиненій повторно. В ухвалі вказується на те, що в обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, органом досудового розслідування Закарпатську митницю Держмитслужби (код ЄДРПОУ ВП:43985560, місцезнаходження: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 20) зазначено потерпілою стороною. Згідно з наданим суду витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною особою є Державна митна служба України , а Закарпатська митниця є відокремленим підрозділом Держмитслужби, тобто не має статусу юридичної особи. У підготовчому судовому засіданні представники Закарпатської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби, категорично заперечували, що Закарпатська митниця (в особі керівника), зверталася до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення. При цьому стверджували, що Закарпатська митниця (в особі керівника), не подавала клопотання слідчому про залучення до провадження в якості потерпілої сторони Закарпатську митницю та не давала слідчому своєї згоди на таке визнання. В ухвалі також зазначається, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 362 КК України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, віднесено до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, що може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. В даному конкретному випадку обвинувачення за ч. 3 ст. 362 КК України є похідним від ч. 1 ст. 362 КК України, оскільки кваліфікуючою ознакою такого зазначено - повторність. Судом встановлено, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: в порушення положень ч. 1 ст. 55 КПК України, Закарпатську митницю, як відокремлений підрозділ ДМС України, без статусу юридичної особи, зазначено потерпілою стороною. З врахуванням вищенаведеного та процесуальної неможливості усунути вказаний недолік обвинувального акту (заміну потерпілого у приватному обвинуваченні) під час судового провадження, суд дійшов висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо вказаної особи. З огляду на наведене, судом прийнято рішення про повернення обвинувального акта прокурору.

Разом з цим, клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою представника потерпілої сторони від обвинувачення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, не знаходить свого підтвердження, оскільки потерпіла сторона не подавала суду заяву про відмову від обвинувачення та не заявляла про таке в усній формі. Більше того, представники потерпілої сторони категорично заперечують, що Закарпатська митниця є потерпілою стороною. Ухвала суду оскаржується у частині повернення обвинувального акту прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 вказує на те, що місцевим судом ухвала постановлена безпідставно, оскільки в обвинувальному акті вказано ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими: місце, час, спосіб вчинення, наслідки злочину, форма вини і обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_6 , зазначені анкетні дані обвинуваченої, правова кваліфікація кримінального правопорушення. Тому обвинувальний акт, на переконання прокурора, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, у тому числі обвинувальний акт містить анкетні дані потерпілої сторони, які сторона обвинувачення визначила на стадії досудового розслідування та вважає встановленою, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та інші необхідні складові, які повинен містити обвинувальний акт. Вважає, що повернення обвинувального акту в зв`язку з неточністю чи неузгодженістю у визначенні потерпілої сторони, або неточність анкетних даних є надуманим приводом для повернення обвинувального акту прокурору. Стверджує, що сам факт присутності потерпілої сторони на підготовчому судовому засіданні Закарпатської митниці Держмитслужби, так і самої Державної митної служби, свідчить про дотримання прокурором вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України. Просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт повернути до місцевого суду на стадію підготовчого судового засідання на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників апеляційного розгляду: прокурора ОСОБА_10 , який підтримав апеляційну скаргу; захисника обвинуваченої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , представника Закарпатської митниці ДМС ОСОБА_8 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_10 підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченої ОСОБА_6 , неявка якоїо, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги те, що: повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги обвинуваченій ОСОБА_6 направлено відповідно до вимог законодавства; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги та відомостей про поважність причин неприбуття у судове засідання обвинувачена не подавала; прокурор та захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , не заперечували щодо розгляду апеляційної скарги без участі обвинуваченої.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення в частині повернення обвинувального акту прокурору колегія суддів задовольняє з таких підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 убачається, що такий складений старшим слідчим і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого та потерпілої сторони, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада старшого слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про відсутність завданої кримінальним правопорушенням шкоди, цивільного позову, процесуальних витрат, підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання (а. к. п. 2-20).

У матеріалах судового провадження також містяться передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України, додатки реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваної та захисника про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 21-27).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам, які визначено для такого процесуального документу, оскільки містить всі необхідні, передбачені ст. 291 КПК України відомості, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає приписам КПК України, - визнаються необґрунтованими й такими, що не унеможливлюють призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Доводи апелянта про те, що в обвинувальному акті вказано ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими (місце, час, спосіб вчинення, наслідки злочину, форма вини і обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_6 ) ; анкетні дані обвинуваченої; правова кваліфікація кримінального правопорушення із посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність; анкетні дані потерпілої сторони, які сторона обвинувачення визначила на стадії досудового розслідування, та інші необхідні складові, які повинен містити обвинувальний акт, - апеляційний суд визнає слушними, оскільки обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Із вищезазначених підстав, апеляційний суд визнає безпідставними і такими, що не можуть слугувати підставами для повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 і твердження місцевого суду про те, що: обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки у порушення положень ч. 1 ст. 55 КПК України, зазначено «потерпілою стороною» відокремлений підрозділ ДМС України, без статусу юридичної особи; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України, яке інкримінується обвинуваченій ОСОБА_6 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, віднесено до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

Апеляційний суд з указаними висновками місцевого суду не погоджується, позаяк суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки як оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, так і процесуальних дій (бездіяльності), рішень органу досудового розслідування, прокурора на предмет їх допустимості неможлива на стадії підготовчого судового засідання. Ці питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті, у зв`язку з чим визнаються слушними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції, всупереч вимогам КПК України, здійснив оцінку процесуального рішення про визнання потерпілої сторони у кримінальному провадженні, що є неприпустимим у підготовчому судовому засіданні.

При цьому, відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції, апеляційний суд визнає слушними доводи апеляційної скарги прокурора і про те, що: повернення обвинувального акту у зв`язку з неточністю чи неузгодженістю у визначенні потерпілої сторони, або неточність анкетних даних є надуманим приводом для повернення обвинувального акту прокурору; сам факт присутності потерпілої сторони на підготовчому судовому засіданні Закарпатської митниці Держмитслужби, так і самої Державної митної служби, свідчить про дотримання прокурором вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта прокурору в ухвалі суду не вказується і таких апеляційним судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.

Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2022 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000153, відомості про кримінальне правопорушення в якому 20.09.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, відносно ОСОБА_6 , скасувати, призначивши обвинувальний акт до нового розгляду в підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: