ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 610/797/19 Номер провадження 11-кп/814/1691/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 лютого 2023 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 лютого 2023 року продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» строком на 60 діб по 28 квітня 2023 року.

Продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» строком на 60 діб по 28 квітня 2023 року.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовується тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не перестали існувати, а розгляд кримінального провадження ще не завершився.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд вказав, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України на які послався прокурор у своєму клопотанні та будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст.177 КПК України, для застосування обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Апеляційний перегляд ухвали здійснюється за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 .

В поданій апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу суду скасувати та обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Апеляційні вимоги адвокат мотивує тим , що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_7 більше ніж чотири роки утримується під вартою, серед іншого має малолітню дитину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Позиції учасників судового провадження в апеляційному суді

Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України , розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Оскільки учасники судового провадження клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю не заявили, хоча були належним чином повідомленими апеляційним судом про час, день та місце розгляду провадження та особливості розгляду , передбачені положеннями ст. 422-1 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути провадженні без участі сторін.

Мотиви суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Встановлено, що у провадженні Київського районного суду м. Полтави від перебувають матеріали кримінального провадження №0000763 від 25 липня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочинів, інкримінованих ОСОБА_7 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків і які на даний час не зменшилися.

Ураховуючи зазначене, доводи, наведені в апеляції про відсутність доказів існування ризиків , передбачених статтею 177 КПК України, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

В цьому контексті колегія суддів наголошує, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду щодо ОСОБА_7 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку повинуваченого та доводи апеляції адвоката жодним чином не спростовує вказаних висновків суду.

Доводи захисника про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого є непереконливими з огляду на доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.

На даний час розгляд кримінального провадження в суді не завершено.

Крім того, з огляду на роз`яснення голови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у листі від 03 березня 2022 року №2/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану в Україні.

Суд апеляційної інстанції враховує тривалий термін тримання під вартою обвинуваченого, проте судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливо завершити, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти встановленим вище ризикам.

Між тим, колегія суддів, з огляду на положення ст.28, ч.1 ст.318 КПК України й ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод уважає за необхідне звернути увагу місцевого суду на дотримання розумних строків розгляду цього кримінального провадження та вжиття заходів щодо дотримання наведених вище вимог міжнародного та національного законодавства.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та, відповідно, задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 28 лютого 2023 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4