Провадження № 1-кп/554/1425/2022
У Х В А Л А
іменем України

31.10.2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
та обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0002814 від 04.09.2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, неодруженого, освіта професійно-технічна, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, одруженого, маючого сина ОСОБА_7 , 2020 року народження, освіта професійно-технічна, непрацюючого, раніше в силу ст. 89 КК України несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою суду від 28.10.2022 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Прокурор просила призначити провадження до судового розгляду, викликати в судове засідання обвинувачених, захисника. Крім того, заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із застосуванням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб щодо обвинуваченого, так як ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а саме переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник вважала доцільним призначати провадження до судового розгляду та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 . Ризики щодо обвинуваченого не доведені прокурором. ОСОБА_6 раніше несудимий, має постійне місце проживання, дружину та дитину, що свідчить про міцні соціальні зв`язки; відсутні відомості, що ОСОБА_6 тиснув на свідків у цьому кримінальному провадженні. Просила застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачені повністю підтримали позицію захисника, вважали за доцільне призначення провадження до судового розгляду. ОСОБА_6 просив застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, перевіривши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, зокрема, бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться, законність, верховенство права, забезпечення права на захист.

Згідно із п. п. 3, 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а також призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Вимоги щодо обов`язкового зазначення конкретних обставин справи, зокрема місця, часу, способу вчинення, форми вини і його мотивів стосуються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, на стадії ухвалення обвинувального вироку (п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України), а на цій стадії таким вимогам відповідає виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та виклад ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом.

Практика ЄСПЛ виходить із необхідності забезпечення права обвинувачених бути докладно (детально) повідомленими про характер і підстави висунутого проти них обвинувачення, тобто про всі суттєві факти інкримінованих їм правопорушень. В даному обвинувальному акті містяться фактичні дані, які прокурор вважає встановленими, та їх правова кваліфікація з формулюванням обвинувачення. Ці дані в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, що дає змогу стороні захисту ефективно підготуватися для захисту від висунутого обвинувачення.

Також суд звертає увагу, що на цій стадії судового провадження судом не повинні робитись висновки про правильність кваліфікацій дій обвинувачених, відповідності обвинувачення фактичним обставинам вчинення злочинів, доведеності вини, тощо. Зазначені висновки суд може

зробити на підставі аналізу і оцінки зібраних у справі доказів, досліджених в ході судового розгляду. Окрім цього, діючим КПК України передбачені механізми зміни чи уточнення обвинувачення у випадках, коли за результатами дослідження доказів виникне у цьому необхідність.

Таким чином, суд приходить до висновку про відповідність скерованого до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вимогам Кримінального процесуального кодексу України, затверджений прокурором обвинувальний акт перебуває в матеріалах провадження і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за вказаним обвинувальним актом підсудне саме Октябрському районному суду м. Полтави.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, захисник та обвинувачені.

Окрім цього, як встановлено під час підготовчого судового засідання, ОСОБА_5 звільнений з-під варти 20.09.2022 року в зв`язку із внесенням застави.

Ухвалою слідчого судді від 07.09.2022 року відносно ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02.11.2022 року.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, до спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В обґрунтування поданого клопотання про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , прокурор посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати заявлені ризики, що визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинувачених, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначених осіб.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні більше десяти тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів є вагомим доводом, що збільшують ризик переховування від суду.

При цьому суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Також суд звертає увагу, що як зазначили під час підготовчого судового засідання сторони кримінального провадження, ОСОБА_6 є несудимим у відповідності до ст. 89 КК України, у нього відсутні законні джерела доходу.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від суду та можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінальних правопорушень, а також питання відносності та допустимості доказів будуть вирішуватися на іншій стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті. Встановлення того, вчинили чи не вчинили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.

Таким чином, суд вважає встановленим продовження існування ризиків, щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Судом вивчалася можливість щодо не доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених.

Відповідно до ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Водночас, суд враховує доводи захисника щодо наявності у ОСОБА_6 житла у Харківській області, дружини та малолітнього сина, оскільки ці доводи є очевидними та не спростовуються прокурором. Проте суд не вважає ці доводи такими, що переважають існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи продовження існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, враховуючи дані про особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавляють можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. На теперішній час наявні підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В той же час, виходячи з цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу надходження обвинувального акту до суду, продовжити строк застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою до 29.12.2022 року включно.

Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.09.2022 року було визначено заставу щодо ОСОБА_6 у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього

Суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується, окрім іншого, у вчиненні кримінальних правопорушень, предметом яких були особливо небезпечні психотропні речовини у великих розмірах, зазначено про вчинення вказаних дій з корисливих мотивів, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку, а тому, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про існування випадку для визначення застави у розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді під час застосування запобіжного заходу - у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49620 грн. 00 коп., а тому за вказаних обставин, відсутні підстави для зміни раніше визначеного розміру застави відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, суд при продовженні строку тримання під вартою визначає суму застави у тому ж розмірі.

Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації» від 25.03.2020 року № 338-р на всій території України введено режим надзвичайної ситуації через поширення хвороби коронавірусу (COVID-19), у зв`язку з чим уповноваженим суб`єктам кримінального провадження потрібно використовувати можливість проведення досудового розслідування/судового провадження в режимі відеоконференції в умовах поширення хвороби коронавірусу (COVID-19). Адаптивний карантин в Україні подовжено до 31.12.2022 року.

Рішенням Ради суддів України від 16.03.2020 року № 9рс - 186/20 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СOVID-19» на період дії карантину встановлено особливий режим роботи судів України із можливістю розгляду справ в режимі відеоконференції.

Також, 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб.
Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 року строком на 90 діб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Згідно із ч. 2 вказаної статті суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_6 знаходяться в державній установі «Харківська установа виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№ 27)», для забезпечення оперативності судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити судове засідання в режимі відеоконференції за участю обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 171, 177, 181, 183, 314-316, 369 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, на 13 год. 00 хв. 09.11.2022 року.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, захисника ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін - у виді тримання (взяття) під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 29.12.2022 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 суму застави у розмірі 49620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (розрахунковий рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ЗКПО 26304855, отримувач ТУ ДСАУ в Полтавській області, справа № 554/12361/22, н/п 1-кп/554/1425/22), обвинувачений ОСОБА_6 , платник (прізвище, ініціали).

Обвинувачений ОСОБА_6 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись з місця свого проживання в м. Первомайський Харківської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово Октябрський районний суд м. Полтави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушили інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Застава, не звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Судове засідання за обвинуваченням ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, призначене на 13 год. 00 хв. 09.11.2022 року, проводити в режимі відеоконференції з державною установою «Харківська установа виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№ 27)» (м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99), за участю обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зобов`язати уповноважену службову особу державної установи «Харківська установа виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№ 27)» встановити особу обвинуваченого ОСОБА_6 та вручити йому пам`ятку про його процесуальні права.

Копію ухвали надіслати адміністрації державної установи «Харківська установа виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№ 27)» - для виконання в частині проведення відеоконференції.

Ухвала суду в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду. Ухвала суду в іншій частині оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя