Провадження № 1-кп/344/1193/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Івано-Франківськ, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого: вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2005 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2008 року за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 березня 2014 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700грн.; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2021 року за ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців; вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості на шлях виправлення і перевиховання не став та вчинив новий умисний корисливий злочин таємне викрадення чужого майна крадіжку, вчинену повторно, за наступних обставин.

Так, 29 січня 2021 року близько 14 год. ОСОБА_4 знаходився на прилеглій території до об`єкту незавершеного будівництва, який розташований по АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_4 побачив велосипед марки «Discavery», який належав потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та був пристебнутий до електроопори, після чого в ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення вказаного велосипеду. Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу велосипедного замка, таємно викрав велосипед марки «Discavery» моделі «TREK AM26/18» 2017 року випуску» сірого та жовтого кольорів, номер рами « НОМЕР_1 », вартість якого згідно з висновком експерта становить 2963 гривні. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 із викраденим майном покинув місце вчинення злочину, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно та суду пояснив, що 29 січня 2021 року близько обіду на території будівництва по вул. Ленкавського він за допомогою кусачок розблокував та таємно викрав чуже майно велосипед, який продав на ринку невідомій особі за кошти в сумі 2000 гривень, які витратив на власні потреби. У вчиненому щиро каявся та пояснив, що завдані потерпілому збитки на загальну суму 5000 гривень він добровільно відшкодував. Просив суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу винного; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він офіційно не працює; не одружений; даних про перебування його на обліку в лікаря нарколога в матеріалах провадження немає; він раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2022 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, яке на даний час відбуває; а також відсутність претензій у потерпілого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне і беззастережне визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, яка просила на підставі ч. 4 ст. 70 Кк України призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, потерпілого, яка викладена в його письмовій заяві та обвинуваченого, який просив суворо його не карати, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Крім цього, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив дане кримінальне правопорушення до постановлення 22 листопада 2022 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області вироку, який набрав законної сили та яким його засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, яке на даний час відбуває, то покарання йому слід призначити за правилами, передбаченими в ч. 4 ст.70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду за його клопотанням.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого в даному кримінальному провадженні судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2022 року, - позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 08 листопада 2022 року, зарахувавши в цей строк частково відбуте ним покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 листопада 2022 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 коп. процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертизи.

Речові докази:

- записи з камер відеоспостереження, які містяться на цифровому носії DVD-R диску (постанова слідчого від 05 лютого 2021 року), - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- речі, які було вилучено під час проведення обшуку, а саме: штани матерчаті темно сірого кольору фірми «PUMA», куртку темно синього кольору замки якої помаранчевого кольору, штани матерчаті темно сірого кольору фірми «NIKE», батнік матерчатий темно сірого кольору фірми «NIKE» (постанова слідчого від 24 квітня 2021 року), - повернути ОСОБА_4 за належністю;

- плоскогубці металеві, ручки яких обмотані ізолентою чорного кольору (постанова слідчого від 24 квітня 2021 року), - знищити.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя Роман ХОРОСТІЛЬ