Справа № 761/4117/23
Провадження № 1-кс/761/2950/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 ,

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Антрацит, Луганської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 12.07.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000613

установив:

03.02.2023 старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 звернувся із клопотанням, погодженим з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000613, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2021, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого управління головного управління Національної поліції в місті Києві перебуває кримінальне провадження № 0000613 від 12.07.2021, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Вказане кримінальне провадження 12.07.2021 виділене з кримінального провадження № 0000555, у зв`язку з оголошенням розшуку підозрюваної ОСОБА_6 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.06.2020 о 09.59 год. в буд. АДРЕСА_3 відбувся витік газу та вибух газоповітряної суміші, подальше руйнування та обвал конструкцій житлового багатоповерхового будинку, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді загибелі 5 (п`ятьох) людей, а саме - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , травмування 3 (трьох) осіб, а саме - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та пошкодження 40 (сорока) квартир мешканців 6-го під`їзду вказаного будинку з втратою ними житла, чим потерпілим спричинено майнової шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 53 475 706 грн.

Подальшим розслідування встановлено, що вказане стало можливе через допущені службовими особами АТ «Київгаз», у тому числі: начальником виробничого відділу АТ «Київгаз» ОСОБА_6 , порушення вимог нормативно-правових актів (п. 4 розділу 8 глави Х «Кодексу газорозподільних систем»; п. 11 «Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт»; ст. 13 Закону України «Про охорону праці»), правил безпеки під час організації та проведення АТ «Київгаз» робіт з підвищеною небезпекою (неякісне розроблення технологічних інструкцій підприємства, використання неналежного газового обладнання, виготовленого кустарним способом), а саме при знятті лічильників газу для повірки у населення.

За результатами проведеного комплексного судового експертного дослідження встановлено, що особою, яка допустила невиконання в досліджуваній ситуації вимог нормативно-правових актів з охорони праці, які знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з причиною вибуху, у тому числі, є начальник виробничого відділу АТ «Київгаз» ОСОБА_6 .

Як вказує у клопотанні слідчий, 28.04.2021 ОСОБА_6 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000555 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, шляхом направлення поштою за останнім відомим місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 - адреса фактичного перебування на обліку ОСОБА_6 як внутрішньо переміщеної особи.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_6 викликалася до Слідчого управління ГУНП в місті Києві на 04.06.2021 для проведення слідчих дій, шляхом здійснення публікації 01.06.2021 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр») та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора повістки про виклик.

29.06.2022 року відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва на шість місяців, тобто до 29.12.2022 було надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_6 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий зазначає, що згідно відповідей Державної прикордонної служби від 12.10.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснила виїзд на лінії розмежування через КПВВ Станиця-Луганська о 07.59 год. 15.08.2020 на тимчасово окуповану території України Луганської та Донецької областей та більше на територію України не поверталася.

Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 08.11.2022 оголошено розшук (міжнародний) підозрюваної ОСОБА_6 .

У клопотанні слідчого зазначено, що підставою для обрання щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала обґрунтована підозра останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий у клопотанні зазначає, що застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою не зможе в повній мірі запобігти вищевказаним ризикам.

Повноваження прокурора та захисника, які були присутні під час розгляду клопотання, слідчим суддею перевірені.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник ОСОБА_4 заперечував з приводу даного клопотання та просив відмовити в його задоволенні. Крім того, зазначив, що не мав конфіденційної розмови з ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві, за процесуальним керівництвом Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000613, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2021.

Як убачається з матеріалів клопотання, 28.04.2021 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України в рамках кримінального провадження № 0000555 від 21.06.2020, яке було направлено за адресою: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 викликалася до слідчого управління ГУНП в м. Києві на 04.06.2021 для проведення слідчих дій, шляхом здійснення публікації 01.06.2021 (№ 103) в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газета «Урядовий кур`єр» та 02.06.2021 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора повістки про виклик.

Постановою прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 від 12.07.2021 з кримінального провадження № 0000555 від 21.06.2020 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , які зареєстровані під № 0000613.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.06.2022 було надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_6 на шість місяців, тобто до 29.12.2022 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України від 06.10.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснила виїзд на лінії розмежування через КПВВ Станиця-Луганська о 07 год. 59 хв. 15.08.2020 на тимчасово окуповану територію України та більше на територію України не поверталася.

Постановою старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 від 08.11.2022 оголошено у міжнародний розшук підозрювану ОСОБА_6 .

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_6 підозра не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваної від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, що може спонукати її до вчинення спроби ухилитися від суду.

Ризик переховування від правосуддя обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, дають достатні підстави вважати, що існують ризик можливості переховуватися від суду.

Крім того, враховуючи стадію кримінального провадження, необхідність подальшого збирання доказів, підозрювана ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків, експертів та потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваної ОСОБА_6 , те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до положення ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого, слідчий суддя не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Слід зауважити, що відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Отже, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується вагомість, зібраних під час досудового розслідування доказів, що поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у її причетності до вчинення кримінального правопорушення, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 , яка оголошена у міжнародний розшук, перебуває на тимчасово окупованій території України, що свідчить про достатність правових підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Керуючись, ст. ст. 2, 7, 177, 178, 183, 193, 196, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваної розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1