Справа № 188/1589/22
Провадження № 1-кп/188/71/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000250 від 25.10.2022, що надійшла 28 грудня 2022 року від заступника керівника Першотравенської окружної прокуратури, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимого:

1) 15.03.2000 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки; на підставі ст. 45 КК України умовне засудження з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та штраф 680 грн;

2) 06.07.2001 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік; на підставі ст. 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці; 31.07.2004 звільнений з Криворізької виправної колонії Дніпропетровській області № 80 по відбуттю покарання;

3) 13.12.2004 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців; 12.03.2008 звільнений з Солонянської виправної колонії Дніпропетровській області № 21 по відбуттю покарання;

4) 10.12.2009 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

5) 08.08.2012 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

6) 02.04.2013 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки; 11.08.2016 на підставі ст. 81 КК України звільнений з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровській області № 94 умовно-достроково на 6 місяців 25 днів;

7) 06.07.2017 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

8) 19.05.2020 Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року на строк 30 діб. Указом Президента України №757/2022 від 18.11.2022 «Про продовження строку воєнного стану в Україні» воєнний стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 на строк 90 діб.

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняті і непогашені судимості, вчинив повторний злочин проти власності за таких обставин.

ОСОБА_3 30.09.2022 близько 16.40 (точний час не встановлено) знаходився в кафе «Сармат», яке розташоване за адресою: вул. Першотравнева, 178, с. Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області, де вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_6 . Під час розпиття спиртних напоїв ОСОБА_6 поклав на стіл належний йому мобільний телефон марки Readmi Note 11 Graphite Gray 4 GB RAM 64 GB ROM IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , а сам вийшов до туалету.

У цей час та у вказаному місці у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону марки Readmi Note 11 Graphite Gray 4 GB RAM 64 GB ROM IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_3 30.09.2022 приблизно о 17.11, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, переслідуючи мету наживи, скориставшись тим, що поряд з ним нікого не має і за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, повторно, таємно зі столу викрав мобільний телефон марки Readmi Note 11 Graphite Gray 4 GB RAM 64 GB ROM IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , вартістю 5 652,47 грн, який належить ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_3 разом з викраденим майном покинув місце події, обернувши це майно у свою власність та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 5 652,47 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Під час досудового слідства 28 грудня 2022 року прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до норм статей 469 та 472 КПК України, у якій дійшли згоди щодо істотних для цього кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій підозрюваного як кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану; щодо покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно зі ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке правильно кваліфіковане як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, і згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана приватним інтересам потерпілого ОСОБА_6 , який надав письмову згоду прокурору на укладення цієї угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання. Обвинувачений визнає свою вину у вчиненні цього кримінального правопорушення і просить затвердити угоду про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абзацом 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її невиконання. Він погодився на відшкодування процесуальних витрат на проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважав, що угода не порушує прав та інтересів обвинуваченого.

Прокурор підтримав угоду і просив суд її затвердити.

Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву про проведення судового розгляду без його участі, у якій підтвердив надання письмової згоди прокурору на укладення такої угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, існують фактичні підстави для визнання винуватості, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, особі обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, враховує обставину, яка пом`якшує покарання, передбачену ст. 66 КК України, - щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, обрана в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України і вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 28 грудня 2022 року та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов не заявлено. Шкода, завдана злочином, відшкодована у повному обсязі.

Речовий доказ мобільний телефон марки Readmi Note 11 Graphite Gray 4 GB RAM 64 GB ROM IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , слід залишити йому як власнику.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № Е-19/104-22/34166-ТВ від 25.10.2022 в розмірі 755,12 грн слід на підставі ч.2 ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-376, 468-476, 392-395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку 28 грудня 2022 року уклали прокурор Першотравенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Речовий доказ мобільний телефон марки Readmi Note 11 Graphite Gray 4 GB RAM 64 GB ROM IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , залишити йому.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилаєтьсяучаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1