Дата документу 02.03.2023
Справа № 334/606/22
Провадження № 1-кп/334/262/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з передачею особи на поруки трудовому колективу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України,

установив:

01.02.2022 року суддею Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 отримано обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 345 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0002321 від 29.12.2021 року, відносно ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 02.02.2022 року призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 22.09.2022 року закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні обвинуваченим заявлено усне клопотання про повторний розгляд клопотання ОСОБА_7 , яка діє на підставі Статуту та рішення трудового колективу ТОВ «ПОІСК-93» про передачу обвинуваченого на поруки в порядку, визначеному ст. 47 КК України, у зв`язку із наданням додаткових доказів, а саме: копій наказів про прийняття працівників на роботу, їх заяв та копії штатного розкладу підприємства.

Захисник та обвинувачений підтримали вказане клопотання. Захисник вказав на те, що обвинувачений є раніше несудимою особою, інвалідом, вибачився перед потерпілим та щиро розкаюється у вчиненому, відтак наявні усі підстави для його звільнення на поруки.

Потерпілий та прокурор заперечили проти його задоволення, оскільки обставини вчинення злочину, який інкримінується обвинуваченому дозволяють зробити висновок про те, що вплив колективу на обвинуваченого є вочевидь недостатнім та не забезпечить виправлення його поведінки.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Також, суд, враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 20.12.2020 року у справі № 158/2745/19, вважає за можливе розглянути це клопотання без участі самої ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що ОСОБА_7 (особа, що звернулась із вказаним вище клопотанням) є єдиним засновником та власником ТОВ «ПОІСК-93».

Відповідно до ст. 252-1 КЗпП трудовий колектив підприємства утворюють усі громадяни, які своєю працею беруть участь у його діяльності на основі трудового договору (контракту, угоди), а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством.

Разом з тим, стаття 65 ГК України встановлює, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Тобто чинне законодавство розмежовує функції і повноваження власника та осіб, що перебувають у його підпорядкуванні та складають трудовий колектив.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідне клопотання про передачу особи на поруки подано неуповноваженою особою, а саме власником підприємства, а не його трудовим колективом.

Про наявність цих обставин суд вказував ще в ухвалі від 22 вересня 2022 року.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.47 КК України, можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням крім колективу можуть ініціювати прокурор. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

В той же час, процесуальною умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності, як на підставі ст. 47 КК України є наявність заяви трудового колективу про передачу особи під нагляд, яке становить письмове звернення, прийняте на відповідному засіданні, до слідчого, прокурора або суду з мотивованим проханням звільнити певну особу - члена колективу від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин та з визначенням взаємних зобов`язань колективу і цієї особи протягом строку, упродовж якого колектив здійснює контроль за поведінкою особи, переданої на поруки, та заходи виховного характеру до неї, а остання під загрозою бути притягнутою до кримінальної відповідальності за вчинений злочин зобов`язана виконати вимоги, які до неї ставляться.

Таких зобов`язань обвинуваченого, направлених на виправдання довіри колективу, в протоколі трудового колективу не наведено.

Також, однією з умов звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки є щире каяття особи, яка вчинила злочин.

Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.66 КК України щире каяття є однією з обставин, які пом`якшують покарання.

При цьому, з матеріалів судового провадження вбачається, що органом досудового розслідування не встановлено обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у виді щирого каяття, передбачену п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що за встановлених обставин звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із передачею особи на поруки трудового колективу, відповідно до вимог ст.47 КК України, не відповідатиме меті звільнення від кримінальної відповідальності, якою є відмова держави в особі компетентних органів від засудження особи, яка вчинила злочин, і від застосування до неї кримінально-правових засобів примусового характеру.

Керуючись ст.ст. 12, 47, 66, 122 КК України, ст.ст.286, 372, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки трудовому колективу - відмовити.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, винесене за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1