Справа № 752/3103/23
Провадження № 1-кс/752/1311/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , - про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000110 від 08.11.2022, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Сокиряни Чернівецької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої: директором Департаменту контролю якості лікарських засобів, заміжньої, маючої на утримані малолітню дитину, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 321-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000110 від 08.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК. Клопотання погодив прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 08.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «ЕПІК ФАРМА» є офіційним представником власника реєстраційних посвідчень на лікарські засоби компанії «ІПКА Лабораторіз Лімітед» (48 Кандивлі, Індастріал Естейт, Мумбай, Індія), сертифікати якості на лікарські засоби якої у відповідності до п. 3 Постанови №902 використовує при ввезенні відповідних препаратів в Україну.

Крім того, Державна служба України з лікарських засобів (далі - Держлікслужба) рішенням № 367 від 20.03.2013 видала ТОВ «ЕПІК ФАРМА» ліцензію на імпорт лікарських засобів, а рішенням № 327 від 12.03.2013 - ліцензію на оптову торгівлю лікарськими засобами.

Директором ТОВ «ЕПІК ФАРМА» є ОСОБА_7.

Згідно із п.п. 9.28-9.29 Статуту ТОВ «ЕПІК ФАРМА» (далі - Статут) одноособовим виконавчим органом Товариства є Директор. До компетенції Директора Товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю Товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції Загальних зборів учасників Товариства.

Відповідно до п. 9.31.1 Статуту Директор без довіреності діє від імені Товариства, представляє його інтереси в інших підприємствах, організаціях і державних органах, відповідає за результати діяльності Товариства перед органами державної виконавчої влади.

Так, 24.09.2022 завершено митне оформлення ввезених ТОВ «ЕПІК ФАРМА» в Україну лікарських засобів виробництва компанії «ІПКА Лабораторіз Лімітед» на 9 серій препаратів, у тому числі:

-«Дихлор-25», таблетки по 25 мг № 30, по 10 таблеток у блістері, по 3 блістери в упаковці з картону, маркування українською мовою, серії лікарського засобу: JL W022007, JL W022008;

-«ТЕНОЧЕК®», таблетки, 14 таблеток у блістері, по 2 блістери в картонній упаковці з маркуванням українською мовою, серія лікарського засобу: JLD012001;

-«ТЕНОРІКТМ», таблетки, вкриті плівковою оболонкою, 100мг/25 мг, по 14 таблеток у блістері, по 2 блістери в картонній упаковці, серії лікарського засобу HW125004, HW152005, HW152006;

-«ТЕНОРІКТМ», таблетки, вкриті плівковою оболонкою, 50мг/12,5 мг, по 14 таблеток у блістері, по 2 блістери в картонній упаковці, серії лікарського засобу HV062004, HV062005.

Відповідно до п. 4 Постанови № 902 державний контроль якості здійснюють Держлікслужба та її територіальні органи. Для забезпечення належного здійснення державного контролю якості лікарських засобів Держмитслужба подає Держлікслужбі інформацію про ввезені на територію України лікарські засоби.

Відповідно до п. 4 Постанови № 902 суб`єкт господарювання, що ввозить лікарські засоби на територію України з метою їх подальшої реалізації (торгівлі), протягом п`яти робочих днів після закінчення митного оформлення вантажу з лікарськими засобами подає органові державного контролю за місцем провадження господарської діяльності заяву про видачу висновку про якість ввезених лікарських засобів за формою, визначеною МОЗ.

До заяви про видачу висновку додаються такі документи перелік ввезених лікарських засобів, складений за формою, встановленою МОЗ; копія сертифіката якості, виданого виробником на кожну серію лікарських засобів, з перекладом на українську мову, засвідчена підписом керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Вимоги до змісту сертифіката якості серії лікарського засобу наведено в додатку (допускаються відхилення щодо форми викладення інформації в сертифікаті, якщо вони не змінюють його суті); копія митної декларації з відміткою митниці, засвідчена підписом керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання; копія рахунка-фактури (інвойсу).

Так, на виконання вищевказаних вимог Постанови № 902, ТОВ «ЕПІК ФАРМА» 28.09.2022 подало заяву про видачу висновку про якість вищевказаних ввезених в Україну лікарських засобів до Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Київській області (далі - Держлікслужба у Київській області).

Відповідно до п. 8 Постанови № 902 державний контроль здійснюється шляхом проведення органами державного контролю: експертизи поданих cуб`єктом господарювання документів; перевірки вантажу за місцем його розташування на відповідність митній декларації щодо кількості лікарських засобів кожної серії та здійснення візуального контролю кожної серії лікарських засобів; лабораторного аналізу у визначених цим Порядком випадках на відповідність показників якості лікарських засобів вимогам специфікації якості методів контролю якості лікарських засобів або загальним вимогам до лікарських засобів, встановленим Державною фармакопеєю України, в лабораторіях, атестованих в установленому МОЗ порядку.

Візуальний контроль включає перевірку зовнішнього вигляду групової тари, зовнішнього (вторинного) та внутрішнього (первинного) пакування на цілісність, наявність пошкоджень, відповідність маркування графічному зображенню упаковок, наявність затвердженої інструкції для медичного застосування.

У відповідності до п. 6.10.1 Порядку взаємодії Держлікслужби та її територіальних органів щодо забезпечення здійснення державного контролю якості лікарських засобів, що ввозяться в Україну, затвердженого головою Держлікслужби 07.06.2022 (далі СОП-02-21), у випадку виявлення невідповідностей при візуальному контролі зразків кожної серії лікарських засобів та експертизі поданих заявником документів оформлюються інформаційні листи щодо виявлених невідповідностей.

Згідно із п. 6.10.3 СОП-02-21у разі наявності підстав для проведення лабораторного контролю інформаційний лист адресується та надсилається разом із Повідомленням про необхідність проведення лабораторного аналізу якості ввезеного лікарського засобу та іншими документами, що стосуються виявленої невідповідності до Держлікслужби.

Так, згідно із інформаційними листами Держлікслужби у Київській області від 05.10.2022 за № 2460/22/ІЛ/2.1, № 2460/22/ІЛ/3.1, № 2460/22/ІЛ/7.1, № 2460/22/ІЛ/5.1, № 2460/22/ІЛ/6.1, № 2460/22/ІЛ/4.1, № 2460/22/ІЛ/8.1, № 2460/22/ІЛ/9.1 в ході візуального контролю наданих ТОВ «ЕПІК ФАРМА» матеріалів щодо вказаних лікарських засобів виявлено невідповідність вимогам аналітичної нормативної документації (методам контролю якості) щодо маркування, а саме:

-«Дихлор-25»: на первинній упаковці (блістері) відсутні написи «Серія №:» та «Придат. до:»; на вторинній упаковці додатково вказана дата виготовлення, що не відповідає затвердженому тексту маркування до реєстраційного посвідчення на вказаний лікарський засіб (№ UA16700/01/01, наказ МОЗ від 13.04.2021 № 721);

-«ТЕНОЧЕК®»: на первинній упаковці (блістері) відсутні написи «Серія №:» та «Придат. до:», що не відповідає затвердженому тексту маркування до реєстраційного посвідчення на вказаний лікарський засіб (№ UA/8615/01/01, наказ МОЗ від 22.03.2021 № 517);

-«ТЕНОРІКТМ» (100мг/25 мг): на первинній упаковці (блістері) відсутні написи «Серія №:» та «Придат. до:», що не відповідає затвердженому тексту маркування до реєстраційного посвідчення на вказаний лікарський засіб (№ UA/2902/01/02, наказ МОЗ від 21.04.2021 № 779);

-«ТЕНОРІКТМ» (50мг/12,5 мг): на первинній упаковці (блістері) відсутні написи «Серія №:» та «Придат. до:», що не відповідає затвердженому тексту маркування до реєстраційного посвідчення на вказаний лікарський засіб (№ UA/2902/01/01, наказ МОЗ від 21.04.2021 № 779).

Крім того, вказано, що зразки зазначених лікарських засобів підлягають лабораторному аналізу.

У подальшому ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що вищевказані лікарські засоби промарковані неідентично (невідповідно) відомостям (одній або декільком з них) про лікарський засіб з відповідною назвою, що внесені до Державного реєстру лікарських засобів України, не відповідають відомостям (одній або декільком з них), у тому числі складу, про лікарський засіб з відповідною назвою, що внесені до Державного реєстру лікарських засобів України, тобто є фальсифікованими лікарськими засобами згідно із абз. 3 ст.2 Закону України «Про лікарські засоби», з метою отримання позитивних висновків про якість вказаних лікарських засобів, у точно невстановлені час і місце вступив у злочинну змову з директором Департаменту контролю якості лікарських засобів Держлікслужби ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 наказом в.о. Голови Держлікслужби № 106-к від 11.03.2019 призначена на посаду директора Департаменту контролю якості лікарських засобів Держлікслужби.

Відповідно до розділу 3 посадової інструкції директора Департаменту контролю якості лікарських засобів Держлікслужби, до основних посадових обов`язків директора, серед іншого, віднесено організацію роботи по недопущенню в обіг лікарських засобів, що не відповідають вимогам, установленим нормативними документами, у тому числі фальсифікованих, незареєстрованих засобів шляхом, зокрема, аналізу документів, наданих суб`єктом господарювання та експертних висновків державних підприємств, що належать до сфери управління Держлікслужби щодо критичності виявлених невідповідностей лікарських засобів з метою вирішення питання їх подальшого обігу.

Таким чином, ОСОБА_5 у відповідності до ст. 18 та пункту 1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.

У відповідності до п. 6.11.2 СОП-02-21 лікарські засоби підлягають направленню на лабораторний аналіз за визначеними Держлікслужбою показниками специфікації якості методів контролю якості або відповідно до загальних вимог, встановлених Державною фармакопеєю України.

Згідно із п. 6.11.3 СОП-02-21 відбір зразків серій лікарських засобів для здійснення лабораторного аналізу за визначеними Держлікслужбою показниками методів контролю якості здійснюють працівники територіального органу Держлікслужби.

Так, отримавши від Держлікслужби в Київській області вищевказані інформаційні листи від 05.10.2022 про те, що в ході візуального контролю наданих ТОВ «ЕПІК ФАРМА» матеріалів щодо відповідних лікарських засобів виявлено невідповідність вимогам аналітичної нормативної документації (методам контролю якості) щодо маркування та що зразки зазначених лікарських засобів підлягають лабораторному аналізу, реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_7, зловживаючи своїм службовим становищем, з метою отримання недостовірних результатів щодо безпечності вказаних лікарських засобів, ОСОБА_5 направила надані ТОВ «ЕПІК ФАРМА» матеріали для проведення експертизи щодо можливості їх реалізації в Україні з відхиленням від вимог, установлених нормативними документами, до ТзОВ «ТЕХНОЛАБ» (для проведення аналізу за показниками методів контролю якості з обов`язковим проведенням аналізу за показниками «ідентифікація», «кількісне визначення», за виключенням показника маркування), достовірно знаючи, що остання забезпечить внесення у результати аналізів завідомо неправдивих відомостей про відповідність лікарських засобів методиці контролю якості за визначеними показниками, та ДП «Центральна лабораторія аналізу якості лікарських засобів і медичної продукції» (для проведення аналізу за показником «маркування»).

У подальшому ОСОБА_5 отримала від ТзОВ «ТЕХНОЛАБ» 8 результатів аналізу зразків лікарських засобів, які нібито відповідають вимогам методики контролю якості, достовірно знаючи про внесені неправдиві відомості до вказаних документів, а також від ДП «Центральна лабораторія аналізу якості лікарських засобів і медичної продукції» 4 експертних висновки щодо 8 серій вищевказаних лікарських засобів, у яких підтверджено порушення маркування, виявлені Держлікслужбою у Київській області, та що вказані невідповідності вимогам, установлених нормативними документами, не можуть негативно вплинути на якість цих серій. На підставі п. 1.4.3 наказу МОЗ № 809, можливо рекомендувати до застосування та реалізації на території України лікарські засоби «Дихлор-25», «ТЕНОЧЕК®», «ТЕНОРІКТМ» (100мг/25 мг), «ТЕНОРІКТМ» (50мг/12,5 мг).

Згідно із п. 1.4.3 Порядку встановлення заборони (тимчасової заборони), та поновлення обігу лікарських засобів на території України, затвердженого наказом МОЗ України № 809 від 22.11.2011, випустили в обіг фальсифіковані лікарські засоби (відповідно до визначення, наведеного абз. 3 ст. 2 Закону України «Про лікарські засоби») (далі - Порядок № 809), третій клас невідповідності лікарських засобів - невідповідність вимогам, визначеним методами контролю якості лікарських засобів, що не може спричинити значної шкоди для здоров`я людини, а саме: відсутність герметичної упаковки нестерильних лікарських засобів; незначні відхилення в маркуванні (невідповідний розмір шрифту, помилка в реєстраційному номері, штрих-коді, невідповідності редакційного характеру, зміна методу нанесення інформації, зміна зовнішнього вигляду упаковки); невідповідність методів контролю якості лікарських засобів вимогам Державної фармакопеї України (невідповідність таким тестам, як «маркування», «упаковка» тощо).

Відповідно до п. 2.2 Порядку № 809, у разі встановлення невідповідностей лікарських засобів вимогам, визначеним методами контролю якості, Держлікслужба вживає таких заходів до третього класу - видає розпорядження про встановлення заборони обігу лікарського засобу, про що інформує власника реєстраційного посвідчення лікарського засобу або його офіційного представника, територіальні органи Держлікслужби, МОЗ України та суб`єктів господарювання листом, електронною поштою та шляхом оприлюднення у засобах масової інформації.

Згідно із п. 6.7 Термінових дій Держлікслужби / її територіальних органів / уповноважених лабораторій у разі виявлення в обігу неякісних / підозрілих щодо фальсифікації / фальсифікованих / незареєстрованих / ввезених з порушенням умов чинного законодавства / лікарських засобів, при застосуванні яких виникли непередбачені побічні реакції та / або смерть людини, або надходження інформації щодо відсутності ефективності лікарських засобів, затверджених головою Дерлікслужби 01.10.2019 (далі - СОП-02-20), за результатами проведеного аналізу інформації та документів, лабораторного контролю якості відібраних зразків, працівники відділу організації запобігання обігу неякісних, фальсифікованих та незареєстрованих лікарських засобів Департаменту контролю якості лікарських засобів готують проекти розпоряджень Держлікслужби про тимчасову заборону обігу серії (серій) лікарського засобу Ф-02-2-/02, повну заборону за формою розпорядження Держлікслужби про заборону обігу серії (серій) лікарського засобу Ф-02-20/03.

Відповідно до п. 6.8 СОП-02-20 після погодження проектів розпоряджень Держлікслужби про тимчасову/повну заборону обігу з директором Департаменту (або заступником директора Департаменту контролю якості лікарських засобів - начальник відділу організації державного контролю якості лікарських засобів), та підпису Головою Держлікслужби, документи реєструються відділом загально-адміністративної роботи.

Так, ОСОБА_5 у відповідності до розділу 3 посадової інструкції директора Департаменту контролю якості лікарських засобів Держлікслужби, повинна була організувати недопущення в обіг лікарських засобів, що не відповідають вимогам, установленим нормативними документами, шляхом аналізу сертифікатів якості на вищевказані препарати, виданих компанією-виробником «ІПКА Лабораторіз Лімітед» для ТОВ «ЕПІК ФАРМА», у яких внесено завідомо недостовірні відомості про дотримання методів контролю якості препаратів, що підтверджується висновками ДП «Центральна лабораторія аналізу якості лікарських засобів і медичної продукції», тобто у відповідності до ч. 4 розділу VI Порядку проведення підтвердження відповідності умов виробництва лікарських засобів вимогам належної виробничої практики, затвердженого наказом МОЗ України № 1130 від 27.12.2012, забезпечити прийняття рішення про зупинення дії або анулювання Сертифікату відповідності умов виробництва лікарських засобів вимогам належної виробничої практики № 010/2021/GMP від 22.01.2023 або Висновку щодо відповідності умов виробництва лікарських засобів вимогам належної виробничої практики № 398/2022/с-748 від 28.09.2022 заводу-виробника.

Разом із тим, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, проігнорувавши вищевказані вимоги, усвідомлюючи наявність невідповідностей вищевказаних лікарських засобів вимогам аналітичної нормативної документації (методам контролю якості), організувала підготовку проєктів листів керівникам територіальних органів Держлікслужи про те, що Держлікслужба вважає за можливе реалізацію у період дії чинних реєстраційних посвідчень, за умови відповідності вимогам методики контролю якості з урахування встановлених відхилень у маркуванні, лікарських засобів: «Дихлор-25», таблетки по 25 мг № 30, по 10 таблеток у блістері, по 3 блістери в упаковці з картону, маркування українською мовою, серії лікарського засобу: JL W022007, JL W022008 (реєстраційне посвідчення № UA16700/01/01, наказ МОЗ від 13.04.2021 № 721); «ТЕНОЧЕК®», таблетки, 14 таблеток у блістері, по 2 блістери в картонній упаковці з маркуванням українською мовою, серія лікарського засобу: JLD012001 (реєстраційне посвідчення № UA/8615/01/01, наказ МОЗ від 22.03.2021 № 517); «ТЕНОРІКТМ», таблетки, вкриті плівковою оболонкою, 100мг/25 мг, по 14 таблеток у блістері, по 2 блістери в картонній упаковці, серії лікарського засобу HW125004, HW152005, HW152006 (реєстраційне посвідчення № UA/2902/01/02, наказ МОЗ від 21.04.2021 № 779); «ТЕНОРІКТМ», таблетки, вкриті плівковою оболонкою, 50мг/12,5 мг, по 14 таблеток у блістері, по 2 блістери в картонній упаковці, серії лікарського засобу HV062004, HV062005 (реєстраційне посвідчення № UA/2902/01/01, наказ МОЗ від 21.04.2021 № 779), які є фальсифікованими лікарськими засобами згідно із абз. 3 ст. 2 Закону України «Про лікарські засоби».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту, а також збуті завідомо фальсифікованих лікарських засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб із службовою особою шляхом зловживання службовим становищем, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України.

02.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України.

На обґрунтування необхідності застосування щодоОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий посилається на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий просить застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці та покласти на підозрювану такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; заборонити підозрюваній залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний період доби з 20 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити підозрюваній спілкуватись зі свідками в тому числі підлеглими працівниками.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити. Пояснив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їйкримінального правопорушення, є обґрунтованою та доведеною належними доказами. Ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, є доведеними.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив відмовити, подав до суду письмові заперечення в яких послався на таке. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину є необґрунтованою. Ризики, про які вказано стороною обвинувачення у клопотанні про застосування запобіжного заходу, є надуманими та не підтверджені належними доказами. Після пред`явлення підозри ОСОБА_5 проявляє належну процесуальну поведінку, не змінила місце свого проживання, з`являється на виклики слідчого, не має наміру переховуватись та вчиняти дії з метою перешкоджання здійснення розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Підозрювана в судовому засіданні підтримала позицію свого захисника, просила відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчими управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 08.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК.

02.02.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо неї може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_5 могла вчинитизазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, щоОСОБА_5 вчинила зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дійОСОБА_5 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 321-1 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , особу підозрюваної, не виключає, що підозрювана, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Також прокурором доведено наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Такий ризик є обґрунтованим, оскільки з огляду на стадію кримінального провадження, наразі органом досудового не віднайдені всі речі та документи, які мають доказове значення у кримінальному провадженні. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 обіймає посаду директора Департаменту контролю якості лікарських засобів Держлікслужби, остання в силу своїх посадових та службових обов`язків має безперешкодний доступ до документів цього підприємства і може здійснити спроби вчинити дії, спрямовані на знищення чи приховання речей чи документів, які можуть вказувати на її причетність до кримінального правопорушення, та які мають доказове значення для досудового розслідування.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, вона може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрювана може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останньою кримінальної відповідальності.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених пунктами 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину. На переконання слідчого судді ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та ризик перешкоджання підозрюваною кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом перешкоджання збиранню стороною обвинувачення доказів та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, є доведеними.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік та стан здоров`я підозрюваної; сімейний стан (заміжня, має на утриманні малолітню дитину); наявність у підозрюваної роботи та постійного місця проживання; характеристику підозрюваної; раніше не судима.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваної, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Клопотання слідчого не містить викладу обставин, які б свідчили, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання прокурором також не було доведено, що застосування більш м`якого виду запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам у кримінальному провадженні.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінального правопорушення та особи підозрюваної, дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам (пункти 1-5 частини 1 статті 177 КПК України) та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрювануОСОБА_5 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останньої запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Також з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження наявна необхідність одночасного покладання на підозрювану обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора; не відлучатися з м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів Державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; заборонити підозрюваній спілкуватись зі свідками у кримінальному провадженні, в тому числі підлеглими працівниками.

При визначенні строку, на який на підозрювану покладаються зазначені обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, зазначені обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, слід покласти на підозрювану на строк до 02.04.2023 включно.

Керуючись ст. 132, 177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 47 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.04.2023 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 02.04.2023 року включно, наступні обов`язки, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора;

- не відлучатись з м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що мають право на виїзд з України та в`їзд до України;

- заборонити підозрюваній ОСОБА_5 спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні, в тому числі підлеглими працівниками.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури.

Строк дії ухвали до 02.04.2023 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 20.02.2023 р. о 17.45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1