ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000098 за апеляційною скаргою прокурора Слобідської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 25.08.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 263 КК України на 2 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України на 1 рік обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та вироком Київського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2021 року, остаточно призначено 2 роки 6 місяців обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

13.07.2021 близько 10 год. 35 хв. ОСОБА_9 у вагоні електропоїзда на станції «Академіка Барабашова» КП «Харківський метрополітен», який розташований за адресою: буд. 2-М, вул. Амурська, м. Харків, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наніс один прямий удар кулаком лівої руки в чоло над правою бровою раніше незнайомому ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив забиту рану в лобній ділянці та синець в навколоочній ділянці правого ока, які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів але не більше 3-х тижнів.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню, а саме ст.ст. 75, 76 КК України та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2021, остаточно призначити 2 роки 6 місяців обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків на підставі ст. 76 КК України.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції призначивши ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі, помилково спочатку застосував ст. 75 КК України, а в подальшому визначив покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки у такому випадку суд мав спочатку визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень і лише потім звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, захисника, який не заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за обставин, викладених у вироку суду, та правильність правової кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про неправильне застосування районним судом закону України про кримінальну відповідальність, при звільненні ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, заслуговують на увагу.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №199/1496/17, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання на підставі і в порядку ст. 75 КК, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого також звільняється з випробуванням, суд визначає остаточне покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК, а також звільняє особу від відбування остаточного покарання, встановивши іспитовий строк за правилами ст. 75 КК України.

Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

При призначенні покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК, суд, виклавши відповідні мотиви, має встановити тривалість іспитового строку в межах, визначених ст. 75 КК України, з урахуванням кількості вчинених злочинів, форми вини, виду умислу чи необережності, мотивів та мети, якими керувався винуватий, стадії вчинення злочину, конструкції складу злочину (формальний, матеріальний, усічений), характеру та ступеню суспільної небезпеки вчинених злочинів та особи обвинуваченого, форми та виду співучасті, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 був раніше засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2021 за ч. 2 ст. 263 КК України на 2 роки обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 притягується до відповідальності за злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, який був вчинений до ухвалення попереднього вироку.

Проте, всупереч викладених вище положень кримінального закону, місцевий суд призначив покарання ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, і лише потім визначив остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та відповідно до ст. 75 КК України звільнив від відбування призначеного покарання, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, тому апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду у частині призначення покарання підлягає зміні для приведення його у відповідність до норм матеріального законодавства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2021 року, щодо ОСОБА_9 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на застосування ст.ст. 75, 76 КК України при звільненні ОСОБА_9 від відбування покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 року обмеження волі.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2021 остаточно призначити 2 роки 6 місяців обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4