Провадження №11-кп/801/1200/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 296 КК України.
за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_6
в с т а н о в и в :
До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у об`єднаному кримінальному провадженні №0001647 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.11.2020 року, № 0000829 від 07.04.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 296 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2022 року у клопотанні обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовлено.
Клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задоволено.
Продовжено ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12.01.2023 включно.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2022 року, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.
Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого мотивовано тим, що ухвала суду є безпідставною та занадто суворою.
Обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що він відбув покарання за вироком Вінницького міського суду від 17.02.2022 року повністю з врахуванням вимог ч.5 ст. 72 , ч. 4 ст. 70 КК України, упередженими діями прокурора порушено його права, Конституцію України, КПК України.
Ухвала суду не містить жодного належного обґрунтування наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в ухвалі суду не зазначено неможливості застосування більш мякого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
ОСОБА_6 просить взяти до уваги те, що він являється опікуном старенької мами, яка хворіє та потребує його допомоги в той час, коли він перебуває під вартою, на його думку за сфабрикованою справою відносно нього працівниками поліції.
Також судом першої інстанції не розглядалося його клопотання про зміну запобіжного заходу, яке завчасно ним було подано до суду.

Захисник ОСОБА_9 в судове засідання не зявився, в телефонному режимі повідомив, що на розгляд апеляційної скарги обвинуваченого зявитися не може, просить розгляд проводити у його відсутність.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив задоволити, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний
захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , дотримався вимог кримінального процесуального закону.
З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 296 КК України.
Обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні №0001647 від 13.11.2020 року, № 0000829 від 07.04.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 296 КК України перебуває на розгляді у суді першої інстанції.
Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно обвинувачується у вчинені ряду корисливих злочинів, до затримання не працював та не мав стабільного джерела доходу, стійких соціальних зв`язків, тому може переховуватись від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, які продовжують існувати.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого триває, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочинів, у яких він обвинувачується.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на те, що він являється опікуном старенької матері, яка потребує його допомоги, відбув покарання за вироком Вінницького міського суду від 17.02.2022 року, як на обставини, які є підставою для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки вказані обставини не спростовують висновки суду щодо доцільності продовження застосування запобіжного заходу, оскільки прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не в змозі запобігти вказаним ризикам.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 своїми діями показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, проявив самовпевненість у безкараності за свої вчинки перебування його на волі може призвести до можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, що в подальшому ускладнить проведення судового розгляду.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Підстави для скасування ухвали Вінницького міського суду від 14.11.2022 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому відсутні.
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14.11.2022 року про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3