Справа № 354/1376/22
Провадження № 1-кс/354/7/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2023 року м. Яремче

Слідчий суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яремче Івано-Франківської області, клопотання начальника СД відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Окружної прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_4 , покримінальному провадженню, внесеному 12.11.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000107 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.203 року до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшло вказане клопотання начальника СД ОСОБА_3 , яке в подальшому було доповнено 05.01.2023 року, в якому він просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,77 га, з кадастровим номером :12:003:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120), що знаходиться за адресою: с.Микуличин, участок Погар, Надвірнянського району Івано-Франківської області, котра на даний час, на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), з метою збереження вказаної земельної ділянки, як речового доказу, шляхом заборони на її відчуження, розпорядження, користування, розподіл чи об`єднання; встановити заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) щодо земельної ділянки площею 0,77 га, з кадастровим номером :12:003:0126.

Начальник СД ОСОБА_3 просить розглядати вказане клопотання про арешт майна без участі власника земельної ділянки ОСОБА_5 з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Із врахуванням вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід розглянути у відсутності власника земельної ділянки ОСОБА_5 , що є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

До суду начальник СД не з`явився, разом з клопотанням подав заяву, в якій клопотання підтримав у повному обсязі, просив розглянути клопотання за його відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що сектором дізнання відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000107 від 12.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Так, 11.11.2022 до ВП №1 (м.Яремче) Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області поступили матеріали з Карпатського національного природного парку про те, що на території Ямнянського ПНДВ у кварталі 20, що в с.Микуличин, уч.Погар, Надвірнянського району, виявлено самовільне захоплення землі парку, шляхом накладення державного акту на земельну ділянку із кадастровим номером :12:003:0126.

Допитані начальник Ямнянського ПНДВ КНПП ОСОБА_6 та інспектор Ямнянського ПНДВ КНПП ОСОБА_7 вказали, що на території Ямнянського ПНДВ Карпатського НПП в місці розташування території кварталу №20 виділів №24,38 знаходиться земельна ділянка із кадастровим номером :12:003:0126. Межі вказаної земельної ділянки вони нікому не погоджували.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка із кадастровим номером :12:003:0126 площею 0,77 га, яка знаходиться в с.Микуличин, участок Погар, належить ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серії та номер:825, виданого 19.10.2022.

Враховуючи, що належна ОСОБА_5 земельна ділянка площею 0,77 га з кадастровим номером :12:003:0126 є предметом кримінального правопорушення та набута злочинним шляхом, тобто отримана внаслідок вчинення кримінального правопорушення, 12.11.2022 дану земельну ділянку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000107.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Начальником СД доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речових доказів.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України начальник СД довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту в кримінальному провадженні №0000107 від 12.11.2022 року на земельну ділянку площею 0,77 га, з кадастровим номером :12:003:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , котра на даний час, на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), з метою збереження вказаної земельної ділянки, як речового доказу, шляхом заборони на її відчуження, розпорядження, розподілу чи об`єднання; встановити заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) щодо земельної ділянки площею 0,77 га, з кадастровим номером :12:003:0126.

Водночас слідчий суддя вважає, що клопотання начальника СД у частині накладення арешту шляхом заборони здійснювати користування земельною ділянкою є необґрунтованим, оскільки перешкоджає особі, яка на цей час має титул власника, отримувати як блага від користування, так і можливості належного утримання земельної ділянки і може привести до погіршення якостей цього майна.

Одночасно слід роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт в кримінальному провадженні №0000107 від 12.11.2022 року на земельну ділянку площею 0,77 га, з кадастровим номером :12:003:0126 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 120), що знаходиться за

адресою: АДРЕСА_1 , котра на даний час, на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ), з метою збереження вказаної земельної ділянки, як речового доказу, шляхом заборони на її відчуження, розпорядження, розподілу чи об`єднання.

Встановити заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити будь-які зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) щодо земельної ділянки площею 0,77 га, з кадастровим номером :12:003:0126.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 10.01.2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1