Справа № 308/9492/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , його представника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000597 від 26.05.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Родніковка Свалявського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , з вищою незакінченою освітою, інваліда 2 групи, в порядку ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

26 травня 2022 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з потерпілим ОСОБА_5 , під час якого умисно спричинив останньому тілесні ушкодження за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , перебуваючи у вказаному місці, у зазначений день та час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, під час малозначного конфлікту, який виник між ним та потерпілим ОСОБА_5 та який спричинив особисту неприязнь, схопив ніж, який знаходився з лівої сторони від нього на столі у кімнаті, та наніс потерпілому ОСОБА_5 удар ножем, який тримав в правій руці, в ділянку верхньої третини лівого передпліччя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді тілесних ушкоджень у вигляді садна на шкірних покривах зовнішньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, синця на шкірних покривах задньо внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглобу, які відноситься до легкого тілесного ушкодження. В подальшому цим же ножем, який продовжував тримати в правій руці, наніс ще один удар ОСОБА_5 в ліву половину грудної клітки, чим спричинив одне проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітини, посттравматичний лівобічний гемопневматорекс, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями, які виразились у спричиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення, а також показання обвинуваченого та потерпілого.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, пояснив, що з потерпілим знаходився у дружніх відносинах. 28.05.2022 року біля 16 год. 00 хв. зателефонував потерпілому ОСОБА_9 , попросив його прийти до нього додому, взяти шахи, сходити в магазин, аптеку. ОСОБА_9 прийшов, почали грати в шахи. При цьому ОСОБА_9 сидів у кріслі, між ними був стіл, обвинувачений сидів на дивані, з лівої сторони від обвинуваченого був журнальний стіл, де знаходився ніж. Під час гри в шахи між ними сталась словесна перепалка з приводу гри; шахи впали; потерпілий, який був знервований, зібрав шахи в рюкзак та почав його бити, бив обвинуваченого приблизно 1-1,5 хвилини, наніс йому один удар в обличчя, та 3-4 удари в область тіла. При цьому ОСОБА_7 полулежав на дивані, а потерпілий на ньому. Обвинувачений, захищаючи своє життя, не маючи можливості покликати на допомогу, з метою зупинення протиправних дій потерпілого, взяв лівою рукою з журнального столика, який знаходився з лівої сторони від нього, ніж та, переклавши ніж з лівої руки в праву, наніс один удар ножем ОСОБА_9 в лікоть. Однак ОСОБА_9 на цьому не зупинився та продовжував наносити обвинуваченому удари. Тоді ОСОБА_7 можливо, точно не пам`ятає, наніс ще один удар ножем в шахову дошку. Чому наносив удари саме ножем, пояснити не зміг. Наміру наносити тілесних ушкоджень ОСОБА_9 обвинувачений не мав. Після інциденту ОСОБА_9 пішов у ванну кімнату, переодягся в одяг, належний обвинуваченому, та пішов додому. Через годину до обвинуваченого прийшов знайомий, а ще через годину приїхали працівники поліції, відвезли ОСОБА_7 на «БАМ», щоб він зняв побої, однак лікарі відмовилися знімали побої, так як повідомили, що у нього на тілі відсутні синці, і тоді працівники поліції відвезли його в ІТТ, де було зафіксовано наявність синців на його тілі.

Захисник ОСОБА_10 у судовому засіданні просила виправдати обвинуваченого ОСОБА_7 , так як останній діяв в стані необхідної оборони.

Зокрема, захисник посилалася на те, що 26.05.2022 потерпілий ОСОБА_5 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, раптово розлютився та неочікувано став наносити обвинуваченому удари рукою, зжатою в кулак, по обличчю та тулубу. Намагаючись захиститися від злочинного посягання, ОСОБА_7 , який являється інвалідом, пересувається на милицях через ампутацію ноги, 9 місяців тому переніс інсульт, знаходився у зачиненій квартирі, де не міг розраховувати на сторонню допомогу, дотягнувся до столу, що стояв біля дивану, схопив ніж, який випадково попав йому під руку, та наніс ОСОБА_5 один удар в область лівої руки в ділянку ліктьового суглобу, після чого ніж зісковзнув по тілу.

Окрім того, зазначила, що медична документація щодо потерпілого ОСОБА_5 була надана слідчим експерту для проведення експертного дослідження в позапроцесуальний спосіб.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що з обвинуваченим знаходився у дружніх відносинах біля 10 років, відвідував останнього за місцем його проживання приблизно раз на тиждень, на прохання останнього купляв йому необхідні речі, гроші на які давав ОСОБА_7 . Раніше конфліктів між ними не виникало.

26.05.2022 приблизно о 16 год., попередньо за допомогою засобів телефонного зв`язку домовившись про зустріч, прийшов додому до ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , для гри в шахи. На прохання обвинуваченого сходив в магазин, де придбав горілку, після чого продовжили гру у шахи, під час якої спожили пляшку горілки на двох. При цьому під час гри ОСОБА_7 сидів на дивані, а потерпілий навпроти нього в кріслі, між ними розташований журнальний столик, поряд на столі лежав ніж, довжина леза якого складала приблизно 12-15 см. Під час гри у шахи між ним та обвинуваченим виник словесний конфлікт з приводу гри. Під час цього конфлікту шахи перекинулися, хто саме перекинув шахову дошку не пам`ятає. ОСОБА_9 встав навколішки, приблизно дві хвилини збирав шахи, словесний конфлікт продовжувався. Потерпілий зібрав шахи, склав їх у шахову дошку та поклав в рюкзак, який одягнув на спину, мав намір іти додому. Так як словесний конфлікт продовжувався, з метою припинення такого конфлікту потерпілий першим один раз рукою, стиснутою в кулак, в положенні стоячи, наніс ОСОБА_7 , який знаходився в положенні стоячи, несильний удар в обличчя під око. Можливо, ОСОБА_7 в той момент впав на ліжко, точно не пам`ятає. Після цього ОСОБА_7 , схилившись на пару секунд, взяв ніж, яким саме чином потерпілий не пам`ятає; однією рукою ОСОБА_7 взяв потерпілого за шию, а іншою наніс удари в руку та в спину. Скільки точно було ударів, потерпілий не пам`ятає, під час нанесення йому ударів ОСОБА_9 опір не чинив. Після того, як ОСОБА_7 наніс йому удари ножем, злість обвинуваченого пройшла, конфлікт було вичерпано. Потерпілий пішов до ванної кімнати, переодягнувся в одяг, який йому дав ОСОБА_7 , та пішов додому. Швидку викликала мати потерпілого. Після інциденту ОСОБА_7 дзвонив йому та пропонував 500 доларів США, щоб справа не дійшла до суду, однак за наполяганням матері ОСОБА_9 на цю пропозицію не погодився. Пробачення ОСОБА_7 у нього не просив.

Потерпілий ОСОБА_9 пред`явив цивільний позов, який в судовому засіданні частково підтримав, пояснивши, що відшкодування в розмірі 1000 - 1500 доларів США в еквіваленті йому було би достатньо. Питання призначення покарання обвинуваченому залишив на розсуд суду.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 вважав доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 , просив притягнути його до кримінальної відповідальності, а також задовольнити цивільний позов потерпілого, оскільки останній поніс значні моральні страждання. Питання призначення покарання обвинуваченому залишив на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкримінований ОСОБА_7 злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, вчинено останнім, кваліфікацію органом досудового розслідування здійснено правильно, яку доведено в судовому засіданні наданими суду доказами, а тому просить суд визнати ОСОБА_7 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки. Також прокурор просив урахувати відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

2.2. Докази, надані стороною обвинувачення та стороною захисту щодо висунутого обвинувачення.

Стороною обвинувачення суду надані наступні матеріали досудового розслідування:

1.Витяг з ЄРДР, відповідно до якого 26.05.2022 року о 21:37 зареєстровано кримінальне провадження №000597 за ч. 1 ст. 121 КПК України, підставою внесення відомостей до ЄРДР стало те, що «26.05.2022 року о 19 год. 40 хв. надійшло повідомлення на лінію «102» про те, що в АДРЕСА_3 о 19 год. 30 хв. громадянину ОСОБА_5 під час побутової сварки громадянином ОСОБА_7 було нанесено проникаюче ножове поранення в область грудної клітини» /т1, а.с.84-85/.

2.Постанова Ужгородської окружної прокуратури про призначення групи прокурорів від 26.05.2022 /т.1, а. 86/.

3.Постанова Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про доручення здійснення досудового розслідування від 26.05.2022 /т.1, а.с. 86-87/.

4.Постанова Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області про створення групи слідчих від 27.05.2022 /т.1, а.с.88-89/.

5.Рапорт інспектора чергового Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 від 26.05.2022, з якого вбачається, що 26.05.2022 року о 19 год. 40 хв. надійшло повідомлення зі служби «102» лікаря ШМД Смочко про те, що їдуть на виклик «ножове поранення ОСОБА_12 , 47 років» /т.1, а.с.90/.

6.Рапорт інспектора чергового Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 від 26.05.2022, з якого вбачається, що 26.05.2022 року о 19 год. 42 хв. надійшло повідомлення на лінію «102» про те, що в АДРЕСА_3 о 20 год. 41 хв. ШМД доставила із вул. Комендаря, що в м. Ужгороді, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із тяжкими тілесними ушкодженнями, які він отримав від знайомих йому осіб. Діагноз: проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки та різана рана лівого передпліччя /т.1, а.с.91/.

7.Талон №7944/745 травматологічного пункту КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради від 26.05.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_5 поставлено діагноз: проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки та різана рана лівого передпліччя /т.1, а.с.92/.

8.Заява ОСОБА_13 від 26.05.2022, в якій остання просила прийняти міри до громадянина ОСОБА_7 , який 26.05.2022 року близько 19 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , наніс її синові ОСОБА_5 два ножові поранення в область тулуба /т.1, а.с.92/.

9.Заява ОСОБА_7 від 26.05.2022 року, відповідно до якої останній добровільно надав працівникам Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області дозвіл провести огляд в належній йому квартирі за адресою: АДРЕСА_2 /т.1, а.с.93/.

10.Протокол огляду місця події від 26.05.2022 року, згідно з яким старшим слідчим Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_14 в присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , за участю спеціаліста ОСОБА_17 , власника приміщення ОСОБА_7 , було оглянуто квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено та вилучено змиви речовини бурого кольору, стакани, футболку, майку, предмет, ззовні схожий на ніж /т.1, а.с 95-100/.

11.Ілюстраційна таблиця до протоколу огляду місця події від 26.05.2022 року /т.1, а.с. 101-115/.

12.Постанова про визнання речовими доказами від 27.05.2022 року, якою відповідно до статті 98 КПК було визнано речовими доказами речі, вилучені 26.05.2022 року в ході огляду події, що проводився за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: змив на стерильну марлеву серветку з підлоги в санвузлі, який поміщено до паперового конверту Національної поліції України; футболку чорного кольору з написом на ній літерами білого кольору «CAKE PLAY», упакована до картонної коробки та опечатана паперовою биркою з пояснювальним написом; майку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров упакована до картонної коробки та опечатана паперовою биркою з пояснювальним написом; дві рюмки упаковані в до картонної коробки та опечатана паперовою биркою з пояснювальним написом; два стакани до картонної коробки та опечатана паперовою биркою з пояснювальним написом; змив на стерильну марлеву серветку речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з підлоги упакованого до паперового конверту Національної поліції України; предмет зовні схожий на ніж упакований в паперовий конверт Національної поліції Головного слідчого управління; ганчірку рожевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, яку упаковано до паперового конверту Національної поліції України Головного слідчого управління /т.1, а.с. 116-117/.

13.Ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2022 року, якою накладено арешт на майно, виявлене та вилучене в ході проведення огляду квартири за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: змив на стерильну марлеву серветку з підлоги в санвузлі, який поміщено до паперового конверту Національної поліції України; футболку чорного кольору з написом на ній літерами білого кольору «CAKE PLAY», упакована до картонної коробки та опечатана паперовою биркою з пояснювальним написом; майку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров упакована до картонної коробки та опечатана паперовою биркою з пояснювальним написом; дві рюмки упаковані в до картонної коробки та опечатана паперовою биркою з пояснювальним написом; два стакани до картонної коробки та опечатана паперовою биркою з пояснювальним написом; змив на стерильну марлеву серветку речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з підлоги упакованого до паперового конверту Національної поліції України; предмет зовні схожий на ніж упакований в паперовий конверт Національної поліції Годованого слідчого управління; ганчірку рожевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, яку упаковано до паперового конверту Національної поліції України Головного слідчого управління /т.1, а.с.118-121/.

14.Ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.05.2022 року, відповідно до якої обшук, який проводився 26.05.2022 року о 18 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , постановлено вважати проведеним відповідно до вимог закону з наданням дозволу на обшук /т.1, а.с. 122-123/.

15.Постанова про призначення судово-медичної експертизи від 06.06.2022 року, якою призначено судово - медичну експертизу у кримінальному провадженні №0000597 від 26.05.2022 року /т.1, а.с. 124-125/.

16.Супровідний лист /т.1, а.с.126/.

17.Висновок судово медичного експерта Ужгородського районного відділення СМЕ ОСОБА_18 №207 від 24.06.2022 року, зміст якого відповідає статті 102 КПК України та яким встановлено, що на момент судово медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: садна на шкірних покривах зовнішньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя; синця на шкірних покривах задньо-внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглобу; вшитої рани в лівій підлопатковій ділянці спини в проекції 9-го міжреберя; наслідків надання медичної допомоги у вигляді рубців в проекції 7-го міжреберя по лівій бічній поверхні грудної клітки та по серединній лінії живота під пупком. Згідно даних медичної документації, в нього виявлено: проникаюча колото - різана рана лівої половини грудної клітки. Посттравматичний лівобічний гемопневмоторакс. Поверхнева травма живота. Хронічний вірусний гепатит С. Різана рана лівого передпліччя. Діагноз «Хронічний вірусний гепатит С» є хронічним захворюванням, що не пов`язане з травмою, тому згідно п. 4.7. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається. Діагноз «Поверхнева травма живота» не підтверджений об`єктивними відомостями, тому згідно примітки п. 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається. Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії колюче-ріжучого предмета по ударному механізму дії, яким міг бути клинок ножа. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, вкладаються в час події, яка мала місце 26.05.2022 року. Тілесні ушкодження у вигляді «проникаючої колото - різаної рани лівої половини грудної клітки. Посттравматичний лівобічний гемопневмоторакс» були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3. (й) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді садна на шкірних покривах зовнішньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя; синця на шкірних покривах задньо-внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглобу мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження /т.1, а.с.127-130/.

18.Заява ОСОБА_5 від 09.06.2022 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадження №0000597 від 26.05.2022 року /т.1, а.с 131/.

19.Копія паспорту громадянина України ОСОБА_5 № НОМЕР_1 /т.1, а.с. 132/.

20.Протокол огляду предмета від 09.06.2022 року, який проводився старшим слідчим Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_14 , в присутності потерпілого ОСОБА_5 . Об`єктом огляду являвся рюкзак синього кольору та шахова дошка, надана для огляду потерпілим ОСОБА_5 . При огляді рюкзака в задній його частині виявлено пошкодження у вигляді прорізу лінійної форми довжиною 2,0 см. Дане пошкодження наявне в зовнішній стороні знизу. На боковій правій поверхні рюкзака наявний проріз Z-подібної форми загальною довжиною 3 см. Оглядом шахової дошки встановлено, що вона має розміри 32х17,5 см, виготовлена з пластику. В клітинці поля 2G виявлено лінійний отвір довжиною 2,4 см. Отвір наскрізний, описане пошкодження являється вхідним. Вихідний отвір розташовується в клітинці поля 7 G, має лінійну форму та загальну довжину 1 см /т.1, а.с. 133-135/.

21.Фототаблиця до протоколу огляду /т.1, а.с.138/.

22.Розписка ОСОБА_5 від 09.06.2022 року про зобов`язання зберігати рюкзак та шахову дошку, які являються речовими доказами у кримінальному провадження №0000597 від 26.05.2022 року/т.1, а.с. 139/.

23.Постанова про визнання речовими доказами від 09.06.2022 року, якою відповідно до статті 98 КПК було визнано речовими доказами речі, а саме: рюкзак синього кольору та шахову дошку /т.1, 140-141/.

24.Постанова про відібрання зразків для проведення експертизи від 08.07.2022 року, відповідно до якої прокурором постановлено відібрати зразки букального епітелію та крові від потерпілого ОСОБА_5 для проведення судової молекулярно генетичної експертизи /т.1, а.с. 142/.

25.Протокол отримання зразків для експертизи від 13.07.2022 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_5 відібрано зразки букального епітелію для проведення судової молекулярно генетичної експертизи /т.1, а.с. 143/.

26.Постанова прокурора про відібрання зразків для проведення експертизи від 08.07.2022 року, відповідно до якої постановлено відібрати зразки букального епітелію та крові від підозрюваного ОСОБА_7 для проведення судової молекулярно генетичної експертизи /т.1, а.с. 144-145/.

27.Протокол отримання зразків для експертизи від 13.07.2022 року, відповідно до якого у підозрюваного ОСОБА_7 відібрано зразки букального епітелію для проведення судової молекулярно генетичної експертизи /т.1, а.с 146/.

28.Постанова слідчого про призначення судової молекулярно - генетичної експертизи від 19.07.2022 року, якою призначено судову молекулярно - генетичну експертизу у кримінальному провадженні №0000597 від 26.05.2022 року /т.1, а.с. 147-149/.

29.Постанова слідчого про призначення судової молекулярно - генетичної експертизи від 19.07.2022 року, якою призначено судову молекулярно - генетичну експертизу у кримінальному провадженні №0000597 від 26.05.2022 року /т.1, а.с. 150-152/.

30.Постанова слідчого про призначення судової молекулярно - генетичної експертизи від 19.07.2022 року, якою призначено судову молекулярно - генетичну експертизу у кримінальному провадженні №0000597 від 26.05.2022 року /т.1, а.с.153-155/.

31.Постанова про призначення судової молекулярно - генетичної експертизи від 19.07.2022 року, якою призначено судову молекулярно - генетичну експертизу у кримінальному провадженні №0000597 від 26.05.2022 року /т.1, а.с 156-158/.

32.Протокол затримання особи, підозрюваної у вчинення кримінального правопорушення, від 27.05.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_7 о 23 год. 00 хв. 26.05.2022 року затримано в порядку статті 208 КПК як особу, підозрювану у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. При затриманні ОСОБА_7 пояснив «Дана подія сталася під час самозахисту. Я оборонявся. ОСОБА_19 напав на мене….» /т.1, а.с 159-163/.

33.Протокол медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» Закарпатської обласної ради №542 від 26.05.2022, відповідно до якого ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, 1,175 проміле /т.1, а.с. 164/.

34.Повідомлення КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» Закарпатської обласної ради №602 від 10.06.2022, відповідно до якого ОСОБА_7 по медичну допомогу в КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» Закарпатської обласної ради не звертався /т.1, а.с 165/.

35.Вимога про судимість ОСОБА_7 /т.1, а.с. 166/

36.Довідка характеристика Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатські області № 7125 від 19.07.2022, відповідно до якої ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, з сусідами стосунки не підтримує, раніше потрапляв в поле зору працівників правоохоронних органів та притягувався до адміністративної відповідальності, на обліку в Ужгородському РУП не перебуває /т.1, а.с. 167/.

37.Ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2022 року, відповідно до якої відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 124 050,00 грн. В ухвалі слідчого судді відображені пояснення ОСОБА_7 , що між ним та потерпілим виник конфлікт, потерпілий накинувся на нього та почав душити //т.1, а.с.170-175/.

38.Протокол слідчого експерименту від 08.07.2022 року, який проведився за адресою: АДРЕСА_4 , за участю понятих: ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , підозрюваного ОСОБА_7 . Відповідно до даних зазначеного протоколу ОСОБА_7 провів учасників експерименту до кімнати, яка розташована другою з лівого боку коридору, пояснив, що обстановка в кімнаті відповідає обстановці в ній станом на 16.05.2022 року. Вказав, що того дня сидів в кімнаті на дивані, що знаходиться праворуч від вхідних дверей, на підлозі біля нього стояв стілець, а навпроти нього на кріслі сидів ОСОБА_5 , на стільці знаходились шахи, в які вони грали, після закінчення гри ОСОБА_5 зібрав шахи, в які вони разом грали, та відставив стілець в бік, після чого став бити його, а саме: наносив йому тілесні ушкодження руками, б`ючи по лицю та тілу, коли він був в положенні лежачи на спині, а ОСОБА_5 знаходився зверху на ньому. Після чого пояснив, що йому вдалось дотягнутись рукою до стола, який стояв поруч з диваном та на якому знаходився кухонний ніж, схопивши ніж в праву руку, він наніс ОСОБА_5 один удар в ділянку передпліччя. Внаслідок удару в руку ніж, сковзнувши, вдарив ОСОБА_5 в плече /т.1, а.с.176-179/.

39.Оптичний носій інформаціі з відеозаписом ходу проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_7 /т.1, а.с.181/.

40.Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 зазначила, що потерпілий ОСОБА_5 явлється її сином. 26.05.2022 року близько 18 год. 30 хв. поверталась з роботи, їй зателефонував її син ОСОБА_5 та попросив її, щоб вона вийшла йому назустріч. Зустрівшись із сином побачила, що в нього рубашка та штани були в крові. Син пояснив, що його порізали та вирішив піти додому переодягнутись, після вона чого викликала швидку. Лікар який прийшов на виклик після огляду ОСОБА_5 , сказав, що в нього поранені легені, порізана рука. Карета швидкої допомоги забрала сина на операцію. Пояснила, що син після виписки з лікарні сказав їй, що того дня був у ОСОБА_7 , між ними виникла сварка. Після інциденту ОСОБА_7 не звертався до неї та її сина, щоб надати допомогу.

41.Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала, що працює лікарем швидкої допомоги, стаж роботи складає 20 років. 26.05.2022 поступив виклив «Кісіль. Ножове поранення». Приїхавши на виклик, надала ОСОБА_5 первинну медичну допомогу, госпіталізували останнього до міської кліничної лікарні. В ОСОБА_5 були наявні дві рани, одна на лівому передпліччі, друга (проникаюча рана) в ділянці грудного відділу хребта.

42.Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показала, що обинувачений являється її племіником. 26.05.2022 близько 21 год. приїхала на велосипеді до ОСОБА_7 за місцем його проживання, в той час в квартирі останнього проводилися слідчі дії, а тому до приміщення її не допустили.

Доказ, наданий стороною захисту:

1.Довідка №7918/106/25-2022 від 27.05.2022 року про результати проведення перевірки за повідомленням чергового по ІТТ Федьо, яке зареєстровано в ІТС ІПНП Ужгородського РУП №7819 від 27.05.2022 року. Відповідно до зазначеної довідки черговий по ІТТ Федьо заявив, що 27.05.2022 до Ужгородського РУП надійшло повідомлення від чергового по ІТТ Федьо про те, що в ІТТ № 1 було доставлено ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями. У своєму поясненні ОСОБА_7 вказував, що тілесні ушкодження, а саме: синець під правим оком, синці на животі та синець на нозі він отримав у домашніх умовах під час сутички зі своїм знайомим; пояснив, що претензій до працівників поліції не має, направлення на СМЕ не потребує та від написання заяви відмовляється /т,1, а.с. 180/.

В судовому засіданні за ініціативою суду для роз`яснення висновку експерта № 207 був допитаний експерт Ужгородського районного відділення СМЕ ОСОБА_18 , який проводив судово медичну експертизу потерпілого ОСОБА_5 .

Експерт пояснив, що на момент судово медичного обстеження на тілі ОСОБА_5 було виявлено дві рани. Перша рана у вигляді садна на шкірних покривах зовнішньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя могла бути утворена лезом ножа, характерна для самооборони. Друга рана - вшита рана в лівій підлопатковій ділянці спини в проекції 9-го міжреберя, спричинена по ударному механізму клинком ножа.

Те, що ці дві рани могли були спричинені одним ударом ножа, який зісковзнув з передпліччя в область спини, вважає малоймовірним, так як садно розташовано на зовнішній поверхні передпліччя.

На запитання сторони захисту відповів, що якщо людина знаходиться в положенні стоячи, то ці дві рани знаходяться по відношенні одна до одної не на одному рівні.

3.Оцінка суду

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, адже ні підозра, ні обвинувачення не можуть відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а сукупність зібраних доказів, суд оцінює з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши в судовому засіданні надані матеріали досудового розслідування суд дійшов висновку про те, що надані прокурором матеріали (див. пункти 1,5-8, 10-11, 17,20-21,32-33,38-40) відповідають фактичним даним, отриманих у передбаченому цим Кодексом порядку, тобто є доказами в розумінні ст. 84 КПК України. При цьому, вони є належними, оскільки прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Суд відкидає доводи захисника обвинуваченого, що медична документація потерпілого отримана експертом від слідчого в позапроцесуальний спосіб, так як потерпілий наділений правом безпосередньо надавати слідчому медичні документи на підтвердження фактів, які стосуються завданої злочином шкоди його здоров`ю, а слідчий зобов`язаний прийняти ці документи для виконання завдань кримінального провадження та з`ясування всіх обставин, що згідно зі ст. 91 КПК належать до предмета доказування, у тому числі шляхом призначення судово-медичної експертизи за медичною карткою, отриманою від указаної сторони. У такому випадку разом із відповідною постановою слідчий скеровує до експертної установи медичну документацію, яка є об`єктом експертного дослідження.

Належними та допустимими є також показання, які надані в судовому засіданні потерпілим, свідками, експертом та обвинуваченим.

Суд відкидає доводи захисника обвинуваченого щодо недопустимості показань свідка ОСОБА_24 , наданих в судовому засіданні, з тих підстав, що така була присутня в залі судових засідань при оголошенні прокурором обвинувального акту та при проголошенні вступної промови стороною захисту, оскільки необхідність видалення свідків із залу судового засідання зумовлена перш за все тим, що ознайомлення недопитаних свідків з поясненням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, з показаннями допитаних свідків та з іншими процесуальними діями, що вчиняються в залі судового засідання, може вплинути на об`єктивність їх показань.

Свідок ОСОБА_25 була присутня лише при оголошенні прокурором обвинувального акту та при проголошенні вступної промови стороною захисту, при наданні показань потерпілим, обвинуваченим, іншими свідками була відсутня у залі судового засідання, покази свідка ОСОБА_24 не стосувалися обставин інциденту, що мав місце за участю обвинуваченого та потерпілого, свідок свідчила лише щодо наслідків спричинення потерпілому тілесних ушкоджень; присутність свідка в залі судового засідання під час проголошення прокурором обвинувального акту та при проголошенні вступної промови стороною захисту не потягнуло за собою істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а тому підстав визнавати показання такого свідка недопустимими у суду підстав немає.

Інші документи, які надані стороною обвинувачення (2-4,9,12-16,18-19,22-31,34-37) не є доказами, а лише процесуальними рішеннями, відомостями, що характеризують особистість обвинуваченого чи інші рішення, які вирішують певні процедурі питання досудового розслідування, встановлюють чи визначають певні процесуальні статуси, або їх затверджують тощо. Тому суд їх не оцінював відповідно до положень ст. 94 КПК України.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні письмові докази та документи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованому йому злочині повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості обвинуваченого.

Зокрема, наведені докази підтверджують той факт, що 26 травня 2022 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , під час малозначного конфлікту, який виник між ним та потерпілим ОСОБА_5 та який спричинив особисту неприязнь, схопивши ніж, який знаходився на столі у кімнаті, реалізував раптово виниклий умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 шляхом завдання останньому одного удару ножем, який тримав в правій руці, в ділянку верхньої третини лівого передпліччя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді тілесних ушкоджень у вигляді садна на шкірних покривах зовнішньої поверхні верхньої третини лівого передпліччя, синця на шкірних покривах задньо внутрішньої поверхні лівого ліктьового суглобу, які відноситься до легкого тілесного ушкодження. В подальшому ножем, який тримав в правій руці, наніс ще один удар ОСОБА_5 в ліву половину грудної клітки, чим спричинив одне проникаюче колото-різане поранення лівої половини грудної клітини, посттравматичний лівобічний гемопневматорекс, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_7 вчинив інкримінований йому злочин за обставин, викладених вище та його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Доводи захисту стосовно того, що за обставинами справи в діях обвинуваченого відсутні ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, а дії ОСОБА_26 підпадають під ознаки ст.36 КК України, так як потерпілий ОСОБА_5 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, своєю поведінкою спровокував бійку з обвинуваченим та першим завдав удар в область обличчя обвинуваченому, у зв`язку з чим у останнього, який являється інвалідом ІІ групи, 9 місяців тому переніс інсульт, в момент нападу перебував у положенні сидячи на дивані, виникло право на самозахист, суд не приймає, так як ознаки необхідної оборони у діях ОСОБА_7 відсутні.

Відповідно до ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

У той же час згідно ч. 3 вказаної норми закону перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Отже, для вирішення питання про кваліфікацію діяння особи, зокрема, щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах.

У контексті даного кримінального провадження суд звертає увагу на наступне.

Дійсно, ініціатором бійки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, був потерпілий ОСОБА_5 . Обидва учасники інциденту, і обвинувачений і потерпілий перебували в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до показань обвинуваченого, поведінку та дії потерпілого, а саме: нанесення множинних ударів в область голови, черева, ОСОБА_7 оцінив як реальну загрозу своєму здоров`ю та життю, внаслідок чого і застосував ніж для відвернення такої загрози.

В той же час сам потерпілий, будучи під присягою, пояснив суду, що першим завдав обвинуваченому один несильний удар рукою, стиснутою в кулак, в обличчя під око. Більше ударів потерпілий обвинуваченому не наносив.

Підстав не довіряти показанням потерпілого чи вважати, що потерпілий умисно обмовив обвинуваченого, суд не вбачає, і обвинуваченим такі показання теж не були спростовані.

Обвинувачений хоча і повідомив суду про напад на нього, однак в правоохоронні органи з цього приводу не звертався; при допиті ОСОБА_7 повідомив суду, що після події, що мала місце 26.05.2022, працівники поліції відвезли його в медичний заклад, однак лікарі відмовилися зафіксувати побої з причини відсутності таких.

Відповідні висновки експертиз щодо наявності на тілі ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, в матеріалах справи відсутні.

На підтвердження отримання обвинуваченим тілесних ушкоджень стороною захисту надана довідка №7918/106/25-2022 від 27.05.2022 року, відповідно до якої черговий по ІТТ Федьо 27.05.2022 візуально встановив наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Ступінь тілесних ушкоджень, характер, причини та час виникнення стороною захисту не підтверджені, відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

До того ж, на стадії досудового розслідування під час обрання йому запобіжного заходу ОСОБА_7 висловив версію, що ОСОБА_5 під час конфлікту накинувся на нього та почав душити.

Беззаперечно, зазначені твердження ОСОБА_7 , дані ним на стадії досудового розслідування, у відповідності до вимог ч.5 ст. 193 КПК України не оцінюються судом як докази, разом з тим версія сторони захисту, зафіксована на стадії досудового розслідування в ухвалі слідчого судді від 28.05.2022 року, стосовно того, що потерпілий накинувся на ОСОБА_7 та почав душити його, вступає в суперечність з іншою версією, яку захист висунув під час судового розгляду, відповідно до якої потерпілий накинувся на ОСОБА_7 та протягом 1-1,5 хв. наносив множинні удари по різним частинам тіла, а тому суперечність різних версій, висунутих стороною захисту, послаблюють їх обґрунтування.

Судом встановлено, що потерпілий наніс обвинуваченому, який являється інвалідом, один удар рукою, стиснутою в кулак, під око.

Разом з тим, у обвинуваченого, який товаришував з потерпілим біля 10 років, при цьому за показаннями і потерпілого і обвинуваченого ОСОБА_5 постійно надавав допомогу ОСОБА_7 в побутових питаннях, опікувався ним, не було підстав вважати, що дії потерпілого несуть в собі реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди життю та здоров`ю та давали б підстави для самозахисту шляхом застосування ножа, який має колюче-ріжучі властивості, та нанесення ним удару. При застосуванні ножа існує вірогідність не тільки нанесення тілесних ушкоджень з крововтратою, а й ушкоджень життєво-важливих органів, і навіть летального наслідку. До того ж обвинувачений наніс два удари ножем по тілу потерпілого, і, за його показами, ще удар ножем в шахову дошку, що знаходилася в рюкзаку на спині ОСОБА_5 . При цьому потерпілий при нанесенні йому ударів не пручався, а обвинувачений після нанесення першого удару не зупинився та продовжив нанесення ударів. Будь-яких доказів, що у потерпілого був предмет, наявність якого засуджений міг сприймати як загрозу для свого життя чи здоров`я, в матеріалах провадження не міститься.

Механізм нанесення тілесного ушкодження потерпілому (проникаюча колота різана рана, ударний механізм) спростовують твердження сторони захисту про перевищення обвинуваченим меж необхідної оборони.

Слід також узяти до уваги, що спроб викликати медичну допомогу, з`ясувати стан потерпілого, отримані поранення, їх ступень тяжкості, обвинувачений не здійснював.

Таким чином, доводи обвинуваченого та його захисника ОСОБА_8 про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК та посилання при цьому на вчинення ним злочину в стані необхідної оборони є безпідставними.

У зв`язку із чим суд знаходить, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за частиною першою статті 121 КК як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Вина ОСОБА_7 у скоєному доведена у повному обсязі.

4.Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 відповідно до статті 66 КК не встановлено.

Судом було встановлено, а стороною обвинувачення надано докази, які підтверджують наявність підстав існування обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, а саме: вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

5.Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, яке виконує виправну функцію, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з метою визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорій тяжких відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільну небезпечність. Зокрема, що внаслідок учинення злочину було завдано шкоду фізичному та душевному здоров`ю потерпілого, яку не відшкодовано, однак щодо якої існує цивільний спір. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який в силу вимог ст. 89 не судимий, по медичну допомогу в КНП «ЗОМЦПЗ та МЗ» Закарпатської обласної ради не звертався, за місцем проживання характеризується посередньо, з середньою освітою, являється інвалідом ІІ групи. Суд також бере до уваги і обставину, що обтяжує покарання.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Між тим, ураховуючи наведені особистісні відомості щодо обвинуваченого, висновки, наведені в досудовій доповіді, суд вважає, що є дає підстави для призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення строком на 5 років, але зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком на 3 роки.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 підлягають покладенню обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зокрема періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Призначення ОСОБА_7 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», є необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

6.Підстави для задоволення цивільного позову, відмови у ньому, залишення його без розгляду.

У рамках даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 подано цивільну позовну заяву до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зокрема шляхом стягнення з ОСОБА_7 12 000 грн. 00 коп. моральної шкоди та 200 000 грн. матеріальної шкоди. Ухвалою від 07.11.2022 дану позову заяву прийнято до розгляду в кримінальному провадженні.

Відзив на позовну заяву цивільний відповідач не подав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до приписів, встановлених в частинах 1, 4, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 є обґрунтованим, але підлягає частковому задоволенню.

Розмір матеріальної шкоди, який складається із витрат на медичне обстеження, ліки, харчування, не знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, будь яких належних та допустимих доказів на підтвердження здійснених витрат цивільний позивач не надав.

Вирішуючи цивільний позови потерпілого ОСОБА_5 в частині стягнення моральної шкоди, суд знаходить, що шкода сталася внаслідок протиправних дій обвинуваченого, за наявності його вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкідливими наслідками, які були заподіяні потерпілому.

В даних правовідносинах розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав ОСОБА_5 (береться до уваги те, що шкода заподіяна злочинними діями, які порівняно з іншими видами правопорушень є найбільш суспільно небезпечними), тривалістю відновлювального періоду, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану (оскільки шкода була заподіяна здоров`ю потерпілого, яке відповідно до статті 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю), а також виходячи із принципу справедливості та розумності. При цьому суд враховує позицію потерпілого, висловлену в судовому засіданні, що 1000- 1500 доларів США йому достатньо для відшкодування моральної шкоди.

У зв`язку із наведеним суд знаходить, що за обставинами справи моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 60 000 грн. 00 коп., що відповідає засадам розумності та справедливості.

7.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід у виді застави в розмірі 124050 грн. у відношенні ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, разом з покладеним обов`язком у виді заборони відлучатися із місця проживання за адресою Закарпатська область, м. Ужгород без дозволу суду, а також з`являтися за першим викликом до суду, слід залишити без змін. Інші обов`язки стосуються лише стадії досудового розслідування та судового розгляду, а отже не можуть бути продовжені до набуття вирком законної сили.

Після набуття вироком законної сили застава в розмірі 124050 грн., яка внесена ОСОБА_23 за ОСОБА_7 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області, підлягає поверненню ОСОБА_23 .

Також слід узяти до уваги, що в рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_7 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме 26.05.2022 з 23 год. 00 хв. і до 30.05.2022, у зв`язку з чим, на думку суду, слід зарахувати в якості відбутого ОСОБА_7 за цим вироком покарання, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 26.05.2022 і до 30.05.2022, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2022 року /справа №308/6453/22 /, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128-129, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Зарахувати в якості відбутого за цим вироком покарання, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , починаючи з 26.05.2022 до 30.05.2022, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід у виді застави у розмірі 124 050 гривень 00 копійок у відношенні ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, разом із зобов`язанням з`являтися за першим викликом до суду залишити без змін.

Після набуття вироком законної сили заставу в розмірі 124 050 гривень 00 копійок, яка внесена 30.05.2022 ОСОБА_23 за ОСОБА_7 на депозитний рахунок ТУ ДСА України Закарпатській області повернути ОСОБА_23 .

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в якості відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 60 000 грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2022 року /справа №308/6453/22 / - скасувати.

Речові докази:

- змив на стерильну марлеву серветку з підлоги в санвузлі, який поміщено до паперового конверту Національної поліції України; футболку чорного кольору з написом на ній літерами білого кольору «CAKE PLAY», яка упакована до картонної коробки та опечатана паперовою биркою з пояснювальним написом; майку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров упакована до картонної коробки та опечатана паперовою биркою з пояснювальним написом; змив на стерильну марлеву серветку речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, з підлоги упакованого до паперового конверту Національної поліції України; ніж упакований в паперовий конверт Національної поліції Головного слідчого управління; ганчірку рожевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров упаковано до паперового конверту Національної поліції України Головного слідчого управління - знищити;

- дві рюмки, упаковані до картонної коробки; два стакани до картонної коробки - повернути ОСОБА_7 ;

- шахову дошку та рюкзак синього кольору залишити потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя Олена ГОЛЯНА