Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/8152/22
Провадження № 1-кп/758/1264/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2022 року м. Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 758/8152/22, відомості про яке внесені 08 липня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000271, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не інваліда, не депутата, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, раніше судимого 22 жовтня 2021 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, з іспитовим строком 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-
де сторонами виступають, з боку:
обвинувачення - прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;
захисту: обвинувачений ОСОБА_6 ,
захисник адвокат ОСОБА_7 ,
учасники провадження потерпіла особа ОСОБА_8 та законний представник потерпілого ОСОБА_9 (подала заяву про розгляд справи без її участі),

за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника, -

встановив:

07.07.2022 приблизно о 21 год. 45 хв., ОСОБА_6 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, керуючи у стані алкогольного сп`яніння (2,34 %о) технічно справним автомобілем марки «Daewoo Nexia», р.н. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Осіповського у м. Києві, зі сторони вулиці Світлицького в напрямку вулиці Вітряні Гори.
В цей час, у попутному з ним напрямку, попереду нього в його смузі, розташовуючись ближче до правого краю проїзної частини вулиці Осіповського у м. Києві, рухався мопед марки «Honda», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 .
Під час руху, ОСОБА_6 допустив порушення вимог п.п. 1.5, підпункту «а» п. 2.1, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9, п.п. 10.1, 13.3 та 14.2 (г) Правил дорожнього руху:
- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- підпункт «а» п. 2.1: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;
- підпункт «б» п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;
- підпункт «а» п. 2.9: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
- п. 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 13.3: під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху;
- п. 14.2.(г): перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу;
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_6 виявились у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, будучи позбавленим права керування транспортними засобами відповідної категорії вироком судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.10.2022 на 1 (один) рік за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, належних висновків для себе не зробив та розпочав керування технічно справним автомобілем марки «Daewoo Nexia», р.н. НОМЕР_1 , під час якого, рухаючись по проїзній частині вулиці Осіповського у м. Києві в межах своєї смуги, маючи об`єктивну змогу виявити попереду себе мопед марки «Honda», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 та обрати безпечні прийоми керування, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та взаємне розташування транспортних засобів, не переконався, що маневр обгону буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, розпочав обгін мопеду марки «Honda», н.з. НОМЕР_3 , в процесі якого, не вжив необхідних заходів для дотримання безпечного інтервалу, невірно оцінив дорожню обстановку та її зміни, та під час повернення на займану смугу, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого, в районі будинку №21 по вулиці Осіповського у м. Києві, передньою правою частиною транспортного засобу здійснив зіткнення з лівою боковою частиною мопеду марки «Honda», н.з. НОМЕР_3 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій мопеду марки «Honda», н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до НДСЛ «Охматдит».
Так, потерпілому ОСОБА_8 спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини: садна (без опису морфології) у ділянці лівого надпліччя; перелом уламковий лівої ключиці в середній третині (зі зміщенням уламків); крововиливи у тканину легені, яка супроводжувалася розвитком гемопневмотораксу, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості (за критерієм небезпеки для життя).
Порушення ОСОБА_6 вимог п. п. 1.5, підпункту «а» п. 2.1, підпункту «б» п. 2.3, підпункту «а» п. 2.9, 10.1, 13.3 та підпункту «г» п. 14.2 Правил дорожнього руху, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками.
Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі. Суду надав показання у яких зазначив, що вчинив злочин за обставин які наведені в обвинувальному акті, також пояснив, що за кермо автомобіля в той день він сів перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння тому, що йому потрібно було перегнати автомобіль. Також вказав, що цивільний позов визнає в частині стягнення з нього моральної шкоди в сумі 15000,00 гривень. Зазначив також, що щиро кається у вчиненому та просив призначити йому мінімальне покарання.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють обставини кримінального провадження і судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, за згодою учасників процесу, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та вивчивши питання речових доказів, судових витрат та цивільного пощову, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному та касаційному порядках.
При цьому розгляд кримінального провадження проводився стосовно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину.
Таким чином, дії ОСОБА_6 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, суд вважає вірно кваліфікованими за ч. 1 ст. 286-1 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, який є злочином проти безпеки руху, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, має місце постійного проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, вчинив злочин під час іспитового строку та не відбув покарання за подібний злочин проти безпеки руху. Суд також враховує, той факт, що обвинувачений свідомо сів за кермо автомобіля перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та вчинив інкримінований йому злочин незважаючи на те, що раніше він вже притягався до кримінальної відповідальності, тобто не став на шлях виправлення. Суд вбачає в поведінці обвинуваченого та його відношенні до скоєного щирого каяття але вважає, що дії обвинуваченого по беззаперечному визнанню вини спрямовані виключно на те, щоби отримати за вироком суду як умога менше покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи конкретні обставини справи, суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, який не бажає ставати на шлях виправлення і продовжив вчиняти анлогічні з раніше вчиненим, злочини, в тому числі в умовах воєнного стану, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_6 , до покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям.
Призначення іншого виду покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільної небезпеки, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.
Оскільки, ОСОБА_10 визнається винним у злочині, вчиненому в період невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.10.2021, остаточне покарання суд призначає йому за правилами ст. 71 КК України шляхом приєднання до покарання, визначеного за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.10.2022 року з врахуванням приписів п.п. «б» п. 1 ч.1 ст.72 КК України.
Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Арешт на речові докази підлягає скасуванню з набранням вироком законної сили.
Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз у кримінальному провадженні становлять 9656,86 гривень і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави.
Щодо заявлених законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Так законним представником ОСОБА_9 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, а саме пред`явлено вимоги про стягнення з ОСОБА_6 матеріальних збитків завданих лікуванням та пошкодженням майна у розмірі 40000,00 грн. та моральної шкоди в сумі 50000,00 гривень
Частиною 1 ст. 128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди та витрат на лікування суд вважає, що цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.
Визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 50 тис. грн. позивач виходила з того, що у таку суму вона оцінює моральні страждання, які зазнав потерпілий в результаті отриманих тілесних ушкоджень, лікування та зміни способу життя, перенесеними у зв`язку зі цим душевними стражданнями, відривом від нормального сталого способу життя.
Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п.3 ч.2 ст.11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч.6 ст.11 ЦК України).
Згідно з пунктом 9 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Судом встановлено, що ДТП стало результатом винних дій обвинуваченого.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень від протиправних дій обвинуваченого, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
З огляду на викладене можна дійти висновку про те, що водій автомобіля є зобов`язаною особою та несе відповідальність перед потерпілим за завдану джерелом підвищеної небезпеки шкоду у випадку, якщо в момент дорожньо-транспортної пригоди він керував транспортним засобом (тобто є заподіювачем шкоди) або у випадку, передбаченому ч.2 ст.1187 ЦК України.
Судом було встановлено, що незаконні дії обвинуваченого завдали моральної втрати ОСОБА_11 , призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд врахував обставини справи, доведеність вини обвинуваченого у вчинені неправомірний дій, які призвели до заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, характер та обсяг страждань, яких він зазнав. А відтак, виходячи із засад розумності і справедливості, а також усталеної практики Європейського суду з прав людини, розмір моральної шкоди суд визначає у розмірі 25 тисяч гривень.
Раніше обраний запобіжний захід суд вважає за необхідне залишити без змін та зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 22.10.2021 та призначити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з моменту фактичного затримання з 07 липня 2022 року, при цьому відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувавши йому в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 07 липня 2022 року по 08 грудня 2022 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення один день позбавлення волі.
Раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 днів до 05 лютого 2023 року включно.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертиз №СЕ-19/111-22/27135-ІТ від 29.07.2022 в розмірі 1510,24 грн., №СЕ-19/111-22/26372-ІТ від 22.08.2022 в розмірі 4153,16 грн., №СЕ-19/111-22/34226-ІТ від 25.08.2022 в розмірі 1321,46 грн. та № 042-866-2022 в розмірі 2672,00 грн, а всього 9656,86 (дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень 86 (вісімдесят шість) копійок.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 18.07.2022 року на Автомобіль марки «DAEWOO NEXIA», н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 скасувати.
Речові докази по справі:
-Автомобіль марки «DAEWOO NEXIA», н.з. НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом постановою від 08.07.2022 року повернути за належністю ОСОБА_6 ;
-Мопед марки «Honda», р.н. НОМЕР_2 , визнаний речовим доказом постановою від 12.09.2022 року та переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 залишити останній за належністю.
Цивільний позов законного представника потерпілої особи - ОСОБА_9 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду в сумі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок. У задоволені інших вимог відмовити за їх недоведеністю.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Головуючий: суддя ОСОБА_14