Провадження № 1-кп/127/802/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2022 р. за № 0000212, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, розлученого, який має малолітню дитину, непрацюючого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:

02.11.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

07.02.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України, з врахуванням ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 19.04.2018, до покарання з врахуванням ч. 1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки 11 місяців 7 днів;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 16.06.2022 року о 16 год. 41 хв. зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , в якому здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме зубних паст, які продаються у вищевказаному магазині. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що оточуючі не спостерігають за його діями, підбурюваний жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, який діє відповідно до Указу Президента України від 12.08.2022 р. № 573/2022, ОСОБА_3 взяв з полиці зубні пасти у кількості 4 шт. та поклав собі під футболку, у яку був одягнутий, через деякий час вийшов з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та не розрахувавшись за викрадений товар, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта від 20.07.2022 за № 4869/22-21 вартість зубної пасти ТМ «Sensodyne» серії «Чутливість зубів та захист ясен» у кількості 2 туби ємністю 75 мл, становить 297,40 гривень, вартість зубної пасти ТМ «Paradontax» серії «Комплексний захист», у кількості 2 туби, ємністю 75 мл становить 202,40 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав матеріального збитку ФОП ОСОБА_7 на загальну суму 499,80 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що 16.06.2022 року близько 16.40 год., перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 , помітив зубні пасти, які вирішив вкрасти, дістав їх з полиці та покинув магазин. У вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить суд його суворо не карати, врахувати, що у нього є малолітня дитина та надати шанс на виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_7 надав до суду заяву про проведення судового розгляду у його відсутності, щодо міри покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого, який надав відповідну заяву.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення статті 12 Кримінального кодексуУкраїни, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше судимий, непрацюючий, має малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 106 від 18.10.2022 року, ОСОБА_3 на психічні розлади не страждає, є особою з акцентуацією рис характеру по демонстративно-нестійкому типу (Z73.1), що є варіантом психічної норми. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_3 не страждав на психічні розлади, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_3 не стаждає на психічні розлади, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує. ОСОБА_3 на теперішній час не виявляє явних ознак наркоманії, лікування з цього приводу не потребує.

Обставиною, яка, згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка, згідно статті 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.

При цьому суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, непрацюючий, має малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Також суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить надати йому шанс на виправлення.

Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання.

Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, та із звільненням обвинуваченого від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід до добвинуваченого не застосовувався.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № 4869/22-21 від 20.07.2022 року в розмірі 377 грн. 54 коп.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 377 (триста сімдесят сім) грн. 54 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - DVD-R диск, який відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 08.08.2022 року, приєднано до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя