Справа № 372/336/17
Провадження 1-кс-741/22
ухвала
Іменем України

20 жовтня 2022 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання ОСОБА_3 , що діє в інтересах ПрАТ ««ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ПрАТ ««ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ» звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, а саме на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, приміщення А, А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0, що зареєстрований на ПрАТ ««ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ», арешт накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 31.03.2017 року. На обґрунтування клопотання зазначив, що СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000847 від 17.11.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В межах вказаного кримінального провадження встановлено, що 21.03.2013 року між ПАТ «ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ» та ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПІВДЕНКОМБАНК» укладено іпотечний договір №3_01Ю/6, що забезпечує вимоги Іпотекодержателя. В подальшому, 20.04.2016 року між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПІВДЕНКОМБАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕКС-РАЙТ» укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором №3_01Ю/6, а в подальшому 25.04.2016 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕКС-РАЙТ» та ТОВ «УКРАЇНСЬКА ТОРГІВЕЛЬНО-ПРОМИСЛОВА ГРУПА «СПЕЦЕНЕРГОМАШ» укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами №3_01Ю/6, предметом якого було відступлення прав за наступним іпотечним договором. Постановою Київського апеляційного Господарського суду від 11.10.2016 року у справі №910/4818/16 за позовом ПАТ «ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ» до

ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПІВДЕНКОМБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПІВДЕНКОМБАНК» про визнання недійсним договору, залишено в силі рішення Господарського суду

м. Києва від 26.04.2016 року та визнано недійсним укладений 21.03.2013року між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПІВДЕНКОМБАНК» та

ПАТ «ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ» Іпотечний договір №З_01Ю/6, скасовано запис про іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер іпотеки №416805 від 21.03.2013року. Водночас, 22.10.2016 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 на підставі дублікату іпотечного договору серія та номер: 667 виданого 23.04.2015, змінено власника нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, приміщення А,А` з ПАТ «ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ» на

ТОВ «УТПГ «СПЕЦЕНЕРГОМАШ» (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.10.2016 року № 31989866). Відповідно до картки прийому заяви ТОВ «УТПГ «СПЕЦЕНЕРГОМАШ» № 31989233, товариство, з метою реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 подали лише документи, якими підтверджується прострочення ПАТ «ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ» зобов`язання зі сплати іпотеки. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 3208/5 від 10.11.2016 року рішення приватного нотаріуса ОСОБА_4 були скасовані, а нерухоме майно повернуто ПАТ «ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ». Водночас, постановою Вищого господарського суду України від 23.01.2017 року у справі № 910/4818/16 рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 у справі № 910/4818/16 скасовано. Згідно постанови слідчого від 02.03.2017 року нерухоме майно, що знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, приміщення А,А. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні., а тому просив арешт на вказане майно скасувати.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, в поданій до суду скарзі просив розглядати її без його участі, вимоги скарги підтримав в повному обсязі.

Представник Обухівського РУП ГУНП в Київській області та прокурор до суду не з`явилися, причини неявки не повідомили, їх не явка не перешкоджає розгляду скарги.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши клопотання та наявні матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000847 від 17.11.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 31.03.2017 року накладено арешт на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0.

Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У абз.1 ч. 6 ст. 170 КПК зазначено, що у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч.4 ст.58 КПК України представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Є доцільним звернення до основоположних принципів законності, верховенства права та недоторканності права власності, які вимагають вирішення питання про скасування арешту майна і поновлення права власності особи, яке обмежується в даному випадку без достатніх підстав.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч.2 ст.131 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Як вбачається із встановлених під час розгляду цього клопотання обставин, на даний час відсутня будь-яка потреба у подальшому накладенні арешту на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0), оскільки всі необхідні дії з метою яких було накладено арешт проведені, а тому вважаю вимоги клопотання обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-9, 131, 167, 170, 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання ОСОБА_3 , що діє в інтересах ПрАТ ««ХІМНАФТОМАШПРОЕКТ» про скасування арешту майна, задовольнити.

Скасувати арешт на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, приміщення А, А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 0, який був накладений ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 31.03.2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1