Дата документу 09.02.2023
Справа № 517/36/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2023 року Фрунзівський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6

представника служби у справах дітей Затишанської ОТГ ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с.м.т Захарівка Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000473 та угоду про визнання винуватості стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гедеримово Фрунзівського району Одеської області та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, освіта середня, навчається в ліцеї м. Крижопіль, раніше не судимий

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357, ст. 185 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту від 26.01.2023 року , затвердженого прокурором 26.01.2023 року , під час досудового розслідування встановлено, що 19.10.2022 року, біля 12.30 год., перебував на центральній площі за адресою: вул. Суворова смт. Затишшя Роздільнянського району Одеської області, де неподалік від продуктового магазину «Оленка», що знаходиться за адресою: вул. Суворова буд. 23а смт. Затишшя виявив пластикову банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить та емітована на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме вищевказаної банківської карти, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів, взяв зазначену пластикову банківську картку № НОМЕР_1 банку «Приватбанк», що належить ОСОБА_8 та яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1, 14, 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, з безконтактною технологією оплати, забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду та таким чином привласнив її з корисливих мотивів.

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_5 , утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, з метою подальшого використання, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Після чого, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану в Україні, який продовжено відповідно до Указу Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 та відповідно до Закону України № 2500-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.08.2022, неповнолітній ОСОБА_5 використовуючи банківську карту, яка належить потерпілому ОСОБА_8 , № НОМЕР_1 банку «Приватбанк», без дозволу власника даної картки, здійснив онлайн - покупку в «Google Garena London» як плата в мобільній грі трьома банківськими транзакціями на суму 28.99 грн., 307.12 грн. та 50.00 грн.

Крім того, 19.10.2022, о 13:25 год., неповнолітній ОСОБА_5 перебував за адресою: вул. Пушкінська буд. 7 смт. Затишшя в приміщенні магазину «Надія», де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів з карти потерпілого, з метою власного збагачення, прийняв рішення про подальше використання вищевказаної банківської карти, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаному магазині через POS-термінал. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, використовуючи банківську карту НОМЕР_1 банку «Приватбанк», яка належить потерпілому ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що при розрахунку даною карткою через POS-термінал не потрібно вводити пін-код доступу до вказаної картки, здійснив нею розрахунок за взятий у вказаному магазині товар, викравши таким чином грошові кошти потерпілого ОСОБА_8 та спричинивши йому матеріальних збитків на суму 212 (двісті дванадцять) гривень.

Своїми незаконними діями неповнолітній ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 598.11 грн. (п`ятсот дев`яносто вісім гривень одинадцять копійок).

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів і за ч. 4 ст. 185 КК України , тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), в умовах воєнного стану.

07 лютого 2023 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за згодою, наданою потерпілим ОСОБА_9 , та обвинуваченим ОСОБА_5 ,за згодою законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 , за згодою законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ст. 357 ч. 1 КК України у виді штрафу - 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ст. 185 ч. 4 КК України у виді п`яти років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, що вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.357 КК України, яка згідно ст. 12 є кримінальним проступком і ч.4 ст. 185 КК України, яка згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та законний представник неповнолітнього обвинуваченого цілком розуміють права визначені п.п. 1,4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за згодою , наданою потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за згодою наданою законнним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відповідно ст. 99 КК України штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 навчається в ліцеї, оторимує стипендію та має власні кошти.

Керуючись ст. ст. 100, 369-371,373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 07.02.2023 року про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 за згодою , наданою потерпілим ОСОБА_10 , та обвинуваченим ОСОБА_5 , за згодою, наданою законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу - 30 ( тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 510 ( п`ятсот десять) гривень;

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 104, 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 ( один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України призначені покарання виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя