Провадження № 1-кс/686/945/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0002049,

встановив:

30.01.2023 року прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_3 , після усунення недоліків, визначених ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 30.12.2022 року, за допомогою поштового зв`язку, звернувся до слідчого судді з новим клопотанням про накладення арешту на належне ОСОБА_4 майно, що було вилучено 27.12.2022 р. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в квартирі АДРЕСА_1 , мобільний «Samsung» моделі «Galaxy А01», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у чохлі чорного кольору, із двома сім картками операторів стільникового «Київстар» НОМЕР_3 , «Vodafone» НОМЕР_4 , який поміщено до сейф-пакету №7334185.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає.

Так, у поданому клопотанні прокурор, аргументуючи необхідність накладення арешту на належний ОСОБА_4 мобільний телефон, зазначає, що вказана річ є предметом кримінального правопорушення, однак на підтвердження вказаної обставини, будь-яких доказів не долучає, а долучений до матеріалів клопотання витяг з ЄРДР від 05.09.2022 р. свідчить про те, що у кримінальному провадженні № 0002049 правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.263 КК України, тобто предметом кримінального правопорушення у даному випадку може виступати зброя, бойові припаси, вибухові речовини чи пристрої. Також у клопотанні прокурор зазначає, що володільцем мобільного телефону, який визнаний речовим доказом та на який прокурор просить накласти арешт, є ОСОБА_4 , однак до матеріалів клопотання не долучено документи, які підтверджують вказані обставини (постанова про визнання майна речовим доказом, протокол обшуку, з підтвердженням факту вилучення вказаного майна у ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 , та ухвала слідчого судді, якою надавався дозвіл на проведення цього обшуку), хоча мав би долучити до матеріалів клопотання прокурор документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Натомість, прокурором до клопотання долучено документи, які підтверджують факт проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , та факт вилучення за цією адресою майна, на яке у даному клопотанні прокурор не просить накладати арешт.

Не зазначає у своєму клопотанні прокурор й про те, які він просить застосувати заборони (позбавлення права на відчуження, розпорядження чи користування), з метою збереження майна.

Також, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого прокурором клопотання не містять актуальних контактних даних осіб, яким належить майно, на яке просить накласти арешт прокурор, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити безпосередньо вказаних осіб про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором.

Слідчий суддя також звертає увагу й на ту обставину, що у клопотанні прокурор зазначає про факт повернення 30.12.2022 р. слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду клопотання, про накладення арешту на майно, прокурору для усунення недоліків, вказавши, що цю ухвалу слідчого судді прокурором отримано лише 23.01.2023 р., однак будь-яких доказів (супровідний лист суду), на підтвердження вказаної обставини, до матеріалів клопотання не долучено.

Відповідно до ч. ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0002049, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя