Справа № 761/9554/23
Провадження № 1-кс/761/6481/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 231 051 000 001 52 від 18.01.2023, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луганська, громадянин України, українець, з середньою освітою, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 07.05.2020 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16.02.2022 від відбування покарання умовно-достроково із невідбутим строком на 1 рік 4 місяці 16 днів,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 21.03.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, відповідно до якої ОСОБА_4 18.01.2023, не пізніше 17 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, підібрав два поліетиленові згортки із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору та у вигляді таблеток, які почав зберігати при собі без мети збуту.

Під час затримання ОСОБА_4 у кишені останнього виявлено та вилучено два поліетиленові згортки із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, сорок таблеток білого кольору, вісімнадцять таблеток білого кольору та десять таблеток, вкритих оболонкою помаранчевого кольору.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/3315-НЗПРАП від 06.02.2023 у наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), масою 2,892 г, у наданих на дослідження сорока таблетках білого кольору, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), масою 0,880 г.

Загальна маса метадону (фенадону) в речовині та таблетках, який ОСОБА_4 незаконно придбав та в подальшому зберігав без мети збуту становить 3,772 г, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» становить великий розмір.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний не заперечуючи обґрунтованості підозри, просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки наміру переховуватись чи іншим чином перешкоджати розслідуванню кримінального провадження він не має, просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав та свобод особи визначені кримінальним процесуальним законодавством, яке статтею ст.194 КПК України покладає на слідчого суддю обов`язок під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні інкримінованого злочину; свідчать про існування ризиків непроцесуальної поведінки такої особи; підтверджують відсутність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що з моменту ратифікації Конвенції Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), керуватись його рішеннями та при вирішенні будь-якого питання діяти через призму визнання людини та її прав та свобод найвищою цінністю, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами підтверджується причетність гр. ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування має оцінюватись з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Керуючись наведеним, слідчий суддя вважає, що на користь існування наведеного ризику свідчить відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, сім`ї, тобто певних вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрюваного від вчинення дій з метою переховування.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що дійсно існують ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас слідчий суддя звертає увагу, що ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Хайредінов проти України» зазначив, що тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національні суди не розглянули можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вказана вище позиція ЄСПЛ кореспондується з покладеним ч. 3 ст. 176 КПК на слідчого суддю обов`язком відмовити у застосуванні ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що наведені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам.

Відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік, наявність у нього утриманців, репутацію підозрюваного, його майновий стан тощо.

Слідчий суддя, враховуючи наявність у підозрюваного постійного місця мешкання у місті Києві, активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, приходить до переконання, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язок не залишати житло за адресою - АДРЕСА_2 , у період з 22.00 год. по 06.00 год. наступної доби.

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця перебування та/або роботи.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Строк дії цієї ухвали встановити по 19 травня 2023 року включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1