УХВАЛА

03 березня 2023 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

В обґрунтуванні скарги зазначає, що постановою слідчого 3-го відділу ТУ ДБР м. Хмельницького ОСОБА_4 , винесеної в результаті розгляду моєї письмової заяви від 14.10.2022 року, відмовлено у визнанні його потерпілим. Постанова мотивована даними, які не відповідають ні закону, ні матеріалам кримінального провадження та його заяви.

Дана постанова є незаконною та не обґрунтованою з наступних обґрунтувань:

Згідно абз. 10 п. 9 Рішення Конституційного суду України від 30 січня 2003 року у справі №1-12/2003.«Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах...» Правосуддя самостійна галузь державної діяльності. Згідно преамбули ЗУ "Про судоустрій і статус суддів, правосуддя в Україні здійснюється з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина.

Тобто, кінцевою метою правосуддя та його суттю є захист прав, свобод та інтересів людини.

Він звертався з заявою про шкоду, про злочин та заподіяну ним шкоду для його, він добивався реєстрації вказаного провадження до ЄРДР, злочинні діяння викладені в заяві ним поданій стосуються його інтересів, впливають на його конституційні (порушені злочином) права. Доказом цього є сама заява про злочин, та зміст та ухвала судді з матеріалами провадження. Слідство оскаржуваною постановою не спростовує шкоду неадекватним справі та суті порушених прав явно неочевидним припущенням.

Очевидним є факт заподіяння збитків та шкоди особі, якщо відносно неї вчиняються порушення законів викладені в заяві про злочин факти якої" підтвердженні доказами, що вказує на явні ознаки заподіяння шкоди як моральної у зв`язку з порушенням прав конституційних, так і майнової.

Очевидних та достатніх підстав вважати про не заподіяння шкоди за таких обставин явно немає і бути не може. Якби такої шкоди не було, то ніхто б і не домагався розкриття такого злочину, ефективного розслідувнаня та судового захисту порушених особистих прав та інтересів. Очевидно лише одне що Бобик такий же слідчий" за інтелектуальними данними як і фігуранти злочинів які він не спроможний розслідувати; що він виграв гру і став переможцем, порушивши закон, зазначену в заяві вищевказаній.

Невизнання його потерпілим позбавляє можливості в межах закону реалізовувати права в інтересах кримінального провадження, яке безпосередньо стосується його порушених законних прав та інтересів та шкоди від такого порушення.

Просить суд скасувати постанову слідчого про невизнання його потерпілим .

Зобов`язати слідчого вручити йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, та надіслати належним чином оскаржувану постанову.

В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує у повному обсязі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду матеріали кримінального провадження та просив в задоволенні скарги відмовити, так як кримінальне провадження закрито.

Слідчий суддя вважає можливим розгляд скарги проводити за відсутності осіб, що не з`явились.

Крім того, судові засідання призначалися не одноразово, однак за відсутності електроенергії в суді та повітряної тривоги не одноразово відкладалися.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим передбачено п.5 ч.1ст. 303 КПК України.

Як зазначено у ч.1ст. 303 КПК України, таке рішення може бути оскаржено на досудовому провадженні, під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебувають матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000120 від 16.06.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України щодо можливого неналежного виконання медичним працівником ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)» своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташовано) у місті Хмельницькому ОСОБА_5 26.01.2022 року винесено постанову з якої вбачається, що кримінальне провадження № 0000120 від 16.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В обґрунтуванні постанови про закриття кримінального провадження від 26.01.2022 року слідчий зазначає, що беручи до уваги показання допитаних свідків, та надані запити копії документів, аналізуючи отримані документи під час проведення тимчасового доступу та висновки судово-психіатричного експертизи за результатами досудового розслідування встановлено відсутність в діянні медичних працівників ДУ «Вінницької установи виконання покарань за

ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.140 України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки кримінальне провадження закрито, постанова про закриття не скасована, при цьому слідчому судді можуть оскаржуватися рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування, а діючим законодавством не передбачено оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого після закриття кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючисьст. 303 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1