Справа №505/3582/22
пр. №1-кп/505/413/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2023 р. Котовський міськрайсуд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Подільську, Одеської області кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0000258 від 09.08.2022 р. та угоду про визнання винуватості відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Качурівка, Котовського району, Одеської області, громадянина України, з профільною середньою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, на момент вчинення кримінального проступку займав посаду стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат,

- обвинуваченого в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Котовського міськрайсуду, Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000258 від 09.08.2022 р., відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та угода про визнання винуватості.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості - відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 № 36 ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 3 стрілецького відділення, 2 стрілецького взводу, 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 01.03.2022, тобто з моменту зарахування ОСОБА_7 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , набувстатусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби по теперішній час.

Так, в квітні 2022 року, точної дати та часу в ході досудового слідства встановити не представилось можливим, у ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , виник протиправний умисел, направлений на придбання посвідчення водія, з відкритими водійськими категоріями: «А,А1,В,С,С1,» з метою його подальшого використання під час керуванням ним транспортним засобом.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_5 в квітні 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, з метою уникнення можливої відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія, що передбачено п.2.1. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), достовірно розуміючи, що посвідчення водія видаються державною установою, після проходження необхідного навчання в автошколах та успішної здачі іспитів, не бажаючи отримувати посвідчення водія з дозволеними категоріями «А,А1 ,В,С,С 1,» відповідно до чинного законодавства, вирішив через месенджер «Вайбер» придбати завідомо підроблене посвідчення водія, яке є офіційним документом, щоб його в подальшому використовувати.

Продовжуючи свої умисні дії, направлені на придбання з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, ОСОБА_5 в квітні 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, через месенджер «Вайбер» замовив та придбав у невстановлєної особи завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ №1249 від 26.10.2021 на ім`я ОСОБА_5 з дозволеними категоріями «А,А1,В,С,С1,», яке з квітня 2022 року зберігав при собі, та постійно використовував, пред`являючи придбане ним завідомо підроблене посвідчення водія поліцейським в разі необхідності, або на їх вимогу.

08.08.2022 року приблизно о 14 годині 00 хвилин перебуваючи в м. Подільську по вул. Соборній, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на використання завідомо підробленого офіційного документа, свідомо розуміючи, що він не проходив навчання на відкриття категорій «А,А1,В,С,С1» та взагалі не отримував право керування транспортним засобом будь яких категорій, з метою його подальшого використання, керуючи легковим автомобілем марки «Лада» д/з НОМЕР_3 спричинив ДТП в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому, під час перевірки документів та складання адміністративного протоколу за порушення ПДР відносно нього, а саме за керування автомобілем марки «Лада» д/з НОМЕР_3 в стані алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ №1249 від 26.10.2021 на ім`я ОСОБА_5 з вказаними в ньому категоріями «А, А1, В, С, С1» є підробленим, умисно надав його працівнику групи реагування патрульної поліції Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке в подальшому було вилучено останнім у ОСОБА_5 , та за своїми характеристиками не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України тобто використання завідомо підробленого документа.

08 листопада 2022 року між прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості по даному кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000258 від 09.08.2022 р.

Згідно даної угоди прокурор Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сприяв слідству у розкритті даного проступку, розкаявся у скоєнні кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Отримана згода прокурора Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 на призначення вищевказаного покарання.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_5 .

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В підготовчому судовому засідання прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості та визнати винуватим ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання. Крім того, просив стягнути на користь держави процесуальні витратив сумі 3020 грн. 48 коп., та речовий доказ зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 також просив суд затвердити вищевказану угоду про визнання винуватості укладену 08 листопада 2022 року між прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначити узгоджене покарання, стягнувши штраф на користь держави в сумі 850 грн.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 шляхом опитування повідомив суду про визнання своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання. Судом ОСОБА_5 роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди. Встановлено, що угода укладена добровільно, без примусу.

Відповідно до ст. 468 КПК України - у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України за ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальним проступком.

Узгоджена угодою про визнання винуватості міра покарання для ОСОБА_5 з урахуванням його характеризуючих даних відповідає чинному законодавству.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, згідно ст. 66 КК України судом визнаються, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди між ним та прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_4 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

З наведених вище підстав, вивчивши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що означена угода, укладена між прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 підлягає затвердженню відповідно до процедури, встановленої КПК України, на підставі ч.2 ст.474 КПК України.

Такий висновок суду ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість «будь-якого кримінального обвинувачення». Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».

Запобіжний захід ОСОБА_5 під час досудового слідства не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 472-476 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 листопада 2022 року укладену між прокурором Подільського відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за №0000258 від 09.08.2022 р. за ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ №1249 від 26.10.2021 на ім`я ОСОБА_5 з дозволеними категоріями «А,А1,В,С,С1,», яке зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000258 від 09.08.2022 р. - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово технічної експертизи документів №СЕ-19/102-22/14826-ДД від 13.10.2022 року в сумі 3020 (три тисячі двадцять) грн. 48 коп.

Вирок може бути оскаржений, до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1