Справа № 195/456/23
У Х В А Л А

іменем України

07.04.2023 року

смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 09.01.2023, стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець: смт. Томаківка, Томаківського району Дніпропетровської області, із середньо-спеціальною освітою, не одрежений, на утриманні малолітніх дітей не має, не працює, який зареєстрований: АДРЕСА_1 та фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 січня 2023 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки GEELY моделі MK з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », рухався по другорядній дорозі, сухому покриттю проїжджої частини вулиці Пушкіна в смт. Томаківка Томаківської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, в напрямку вул. Шевченко.

В процесі руху, а саме на перехресті здійснюючи поворот в ліво на перехресті вулиць Шевченко-Пушкіна в смт. Томаківка, Томаківської територіальної громади Нікопольського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_4 , проявляючи недбалість, не маючи жодних перешкод технічного характеру для безпечного забезпечення руху, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не переконавшись в безпеці руху при здійсненні маневру повороту в ліво, допустив зіткнення передньою частиною свого автомобіля з задньою правою частиною мопеду марки «KANUNI» без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_5 , яка рухалася зліва на право відносно напрямку руху автомобіля по головній дорозі та мала перевагу в русі.

Своїми діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3. б), 16.11 та 10.1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Порушення п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання водієм ОСОБА_4 вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої водієві мопеду марки «KANUNI» ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням відламків. Виявлене тілесне ушкодження утворилося від ударної дії тупого твердого предмету та/або при ударі об поверхню такого, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні легкового автомобілю, що рухався, з мопедом, на якому знаходилася обстежувана, з подальшим ударом в область правої гомілки тупим твердим предметом, можливо частинами автомобіля. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовило тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні, (більше як 21 день), п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, №6.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні повідомив, що повністю визнає свою винуватість у вчиненому правопорушенні, щиро кається, зробив для себе належні висновки. Зазначив, що між ним та потерпілою відбулося повне примирення, він відшкодував заподіяну їй шкоду, та звернувся до суду із заявою про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Крім того, повідомив, що йому зрозумілі підстави та наслідки закриття кримінального провадження із зазначених підстав він добровільно погоджується на таке закриття.

Потерпіла ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також надала заяву , в якій просить суд, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі ст.46 КК України. Зазначила, що вона повністю примирилась із ОСОБА_4 , останній відшкодував заподіяну шкоду і вона не має до нього жодних матеріальних та моральних претензій. Заява, яка міститься в матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку з їхнім примиренням, на підставі ст.46 КК України, написана потерпілою добровільно. З правовими наслідками звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, з вказаних підстав, обізнана.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення заяв потерпілої та обвинуваченого про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Заслухавши думку учасників процесу щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, так як він повністю визнав свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, суд вважає, що заяви слід задовольнити з наступних обставин.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, яке відповідно до положень ст.12 КК України не є тяжким злочином.

Згідно вимоги УІАП ГУНП України в Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ за №46.3/1742 від 23.02.2023 р. вбачається, що обвинувачений раніше не судимий.

Кримінальне правопорушення вчинено не у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12від 23.12.2005р.«Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у звязку з примиренням із потерпілим (ст.46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у звязку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених уст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обовязковим.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 7 ст.284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Згідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, кримінальне правопорушення вчинено не у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, після вчинення кримінального правопорушення щиро покаявся в своїх діях, активно сприяв слідству з метою розкриття злочину, крім того, відшкодував завдані ним збитки, потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, крім того, потерпіла та обвинувачений звернулися із заявами про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, суд вважає, що за таких обставин є всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття даного кримінального провадження.

У випадку ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч.2 ст. 124 КПК України).

Стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження чинний КПК України не регулює.

Аналогічна правова позиція міститься і в постановах ВС, в тому числі від 01.03.2021 року у справі №266/3090/18 (провадження №51-3281кмп19).

Оскільки, чинний КПК України передбачає, що лише ухвалення судом обвинувального вироку може бути підставою для стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів (ч. 2 ст.124 КПК України), а в даному випадку кримінальне провадження закривається, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, понесені стороною обвинувачення витрати на залучення експертів слід віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11.01.2023 р., з урахуванням вимог ст.174 КПК України, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КК України.

На підставі ст.46 КК України, керуючись ст.ст.284-288,314,369,372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 , про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілою з обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000006 від 09.01.2023 р. задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, відповідно до ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 09.01.2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Арешт, накладений на підставі ухвал слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11.01.23 р. - скасувати.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Речові докази: мопед марки «KANUNI» без реєстраційного номеру, номер шасі НОМЕР_2 , та автомобіль марки GEELY моделі MK з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », які передано на зберігання до спеціального майданчику зберігання речових доказів ВП №3 НРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_5 (мопед), ОСОБА_4 (вищевказаний автомобіль).

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1

07.04.2023