Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/631/23
Номер провадження 1-кс/948/30/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка клопотання начальника Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000682 від 05.03.2023р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України

в с т а н о в и в :

Суть клопотання, яке розглядається

09.03.2023 р. до суду надійшло вказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що 03.03.2023р. на автошляху в с. Лозова Чугуївського району Харківської області військовослужбовець ЗСУ ОСОБА_4 , керуючи автомобілем ВАЗ 2104 днз НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та з`їхав у кювет, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження та був доставлений в лікарню м. Чугуїв, де йому встановлений первинний діагноз: Закритий пневмоторакс, травма грудної клітини, емфізема легень.

04.03.2023р. слідчим було проведено огляд місця події в ході якого вилучено автомобіль ВАЗ 2104 днз НОМЕР_1 білого кольору, який зазнав механічних пошкоджень та був поміщений на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ВП № 1 Чугуївського РУП.

Метою арешту є застосування спеціальної конфіскації.

Оскільки автомобіль є засобом вчинення злочину та зберіг на собі його сліди, які у разі повернення власнику можуть бути знищені (автомобіль буде відремонтовано, продано, розібрано, переховано), а також необхідністю проведення автотехнічної експертизи, він є доказом у справі та необхідний з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, а тому прокурор просить накласти арешт на це майно, з позбавленням осіб права на відчуження, розпорядження, володіння та користування і місцем зберігання визначити майданчик тимчасового утримання вилучених транспортних засобів ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання сторони не з`явилися, були повідомлені про час і місце розгляду справи, прокурор направив телефонограму в якій просив провести розгляд справи без його участі, у зв`язку відсутністю світла та зв`язку, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання для розгляду клопотання про арешт майна не перешкоджає розгляду клопотання.

Встановлені судом обставини, з посиланням на докази та мотиви суду

З матеріалів клопотання вбачається, що за фактом повідомлення 04.03.2023р., що на автошляху в с. Лозова 03.03.2023р. сталася ДТП за участю автомобіля ВАЗ 2104 днз НОМЕР_1 під керуванням військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_4 , який отримав тілесні ушкодження, були внесені відомості до ЄРДР № 0000682 від 05.03.2023р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (а.с.5).

03.03.2023р. під час огляду місця події в с. Лозова Чугуївського району Харківської області автомобіль ВАЗ 2104 днз НОМЕР_1 направлено на майданчик тимчасового утримання ТЗ ВП № 1 ЧРУП ГУНП в Х/о (а.с.12-18) та за постановою слідчого від 05.03.2023р. визнаний речовим доказом (а.с.21-22).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15.05.2018р. автомобіль ВАЗ 2104 днз НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 (а.с.19-20).

За постановою слідчого від 05.02.2023р. у справі призначена експертиза технічного стану автомобіля (а.с.23-24).

Згідно рапорту слідчого, ОСОБА_4 04.03.2023р. був доставлений до військового шпиталю у м. Харкові, довідка про стан потерпілого та наявні тілесні ушкодження не надійшла (а.с.25).

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як видно з матеріалів справи, огляд під час якого було вилучено майно проведений 03.03.2023р., клопотання на пошту слідчий здав 06.03.2023р., тобто наступного робочого дня, а також після внесення відомостей до ЄРДР та проведення невідкладних слідчих дій, а відтак строк звернення до слідчого судді було дотримано.

Відповідно до ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкцією ч.1 ст. 286 КК України передбачене покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування доведено, що правовою підставою для арешту майна є можливість застосування спеціальної конфіскації, оскільки санкцією ч.1 ст. 286 КК України передбачене покарання у виді штрафу в розмірі більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, автомобіль ВАЗ 2104 днз НОМЕР_1 є доказом злочину, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню, оскільки він зберіг на собі сліди злочину, необхідний для проведення експертизи технічного стану автомобіля, а відтак клопотання прокурора необхідно задовольнити, накласти арешт на автомобіль, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ним, імісцем його зберігання визначити майданчик тимчасового утримання вилучених транспортних засобів ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України

ухвалив:

клопотання начальника Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений 03.03.2023р. під час огляду місця події в с. Лозова Чугуївського району Харківської області автомобіль ВАЗ 2104 днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , користувачем якого є ОСОБА_6 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Визначити місцем зберігання арештованого автомобіля ВАЗ 2104 днз НОМЕР_1 майданчик тимчасового утримання вилучених транспортних засобів ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1