Провадження № 1-кп/932/451/22
Справа № 932/7808/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро, кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000178, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлограда Дніпропетровської області, громадянки України, яка має загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованої, маючої на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000669, внесеного до Єдиного реєстр досудових розслідувань 11.03.2018, маючи у вказаному кримінальному провадженні процесуальний статус потерпілої під час її допиту 11.03.2018 о 09 годині 20 хвилині до 10 години 00 хвилини надала слідчому СВ Павлогрдаського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 показання, щодо обставин вчиненого 10.03.2018 ОСОБА_8 відносно неї, її малолітньої дитини ОСОБА_9 , 2013 року народження та цивільного чоловіка ОСОБА_10 особливо тяжкого злочину в її будинку за адресою: АДРЕСА_3 , зазначивши наступне: «10.03.2018 року близько 23 години 30 хвилини я разом зі своїм чоловіком ОСОБА_10 та сином ОСОБА_9 , 2013 р.н., лягли вдома спати. Через хвилин 5 я почула, як у дворі почала гавкати собака та був якийсь шум. Мій чоловік вийшов поглянути, що там сталось, а я разом зі своїм сином залишились в кімнаті. Як тільки-но чоловік підійшов до дверей, хтось почав із зовнішньої сторони натискати на ручку. Мій чоловік запитав: «Хто там?», на що почувся голос: «Це я ОСОБА_11 » та чоловік відчинив, оскільки ОСОБА_12 був зведеним братом його рідної сестри. Коли ОСОБА_12 зайшов, мій чоловік запропонував йому чаю, після чого вони вдвох сіли на кухні і про щось розмовляли хвилин 15-20. Надалі, мій чоловік почав вдягатись, ОСОБА_12 запитав: «Чи ти в туалет?», а мій чоловік відповів: «Ні, тебе провести та закрити хвіртку після нього». Потім я почула як почала шелестіти куртка, яку одягав мій чоловік та я почула звуки, схожі на удари ножем, які проникають. Від чоловіка я чула лише: « ОСОБА_13 », а потім: «Що ти робиш?». Після чого я побачила як мій чоловік почав вибігати з будинку, а ОСОБА_12 за ним. Я одразу ж підбігла до вхідних дверей та зачинила на замок і повернулась до сина. Через 2 хвилини ОСОБА_12 розбив вікно, яке знаходилось з правої сторони від виходу з будинку та переминаючи ніж в руці, підбіг до мене та хотів нанести мені удар в область живота (оскільки я вагітна на 32 тижні). Я руками намагалась закрити живіт, від чого ОСОБА_12 наніс мені чотири колоті рани в руки, від чого у мене пішла кров, потім він наніс мені удар ножем в ліве око від чого у мене потемніло в очах і я впала на підлогу. Коли я піднялась, то побачила, що ОСОБА_12 підбіг до мого сина та наносив йому удари, від чого в різні сторони почала литись кров, а мій син кричав: « ОСОБА_11 , що ти робиш?». Після того, що я побачила, побігла до вхідних дверей, відчинивши їх через хвіртку, побігла до сусіда ОСОБА_14 , щоб він мені допоміг та викликав поліцію та швидку».

Аналогічні показання ОСОБА_4 надала 30.04.2018 о

10 годині 40 хвилин до 10 години 52 хвилини при проведенні слідчого експерименту, який проведено за адресою: АДРЕСА_3 , що зафіксовано у стенограмі до слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_4 від 30.04.2018 та CD диску.

Також у судовому засіданні, яке відбувалось 31.07.2018 в Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Новоселівська, 9, в ходісудового розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000669 (справа №№185/5302/18) потерпіла ОСОБА_4 о 12 годині 48 хвилині до 13 годин 04 хвилини, будучи належним чином попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, склавши присягу потерпілої, надала суду наступні показання: «10.03.2018 я разом із чоловіком лягли спати о 22:00 год. Десь о 23:30 год. я почула, що хтось стрибає через паркан, після чого штовхнула чоловіка, та сказала вставати, оскільки хтось пригнув. Поки він встав, почали смикатися двері. Сеня запитав хто там, ОСОБА_12 відповів - я, ОСОБА_15 відкрив йому двері, а я запитала у чоловіка хто там, на що він відповів, ОСОБА_12 . Ми сусіди, ОСОБА_15 інколи допомагав його батьку. Вони сиділи, розмовляли, ОСОБА_12 попрохав налити йому чаю, мовляв, він був випивший, у нього перегар, а батько сварити буде. Я не знаю, робив він йому чай, чи ні, тому що пішла відпочивати, дитина теж відпочивала. ОСОБА_12 почав розпитувати, хто вдома, питав, чи у нас кум, ОСОБА_15 сказав, що нікого, спить дитина та ОСОБА_16 теж спить. Потім я почула удар, мати, фразу «що ти робиш», і подумала, що чоловіки сваряться, розберуться, потім почула, що ОСОБА_15 кричить «Віка», від чого я вскочила в одній білизні, та побачила, як з дому «вилетіли», спочатку ОСОБА_15 , а ОСОБА_12 за ним. Я з переляку закрила двері. Хвилини через дві розбилося скло та в мене полетів ніж, дитина почала плакати, він почав бити мене ножем, від чого я втратила свідомість. Коли я прийшла до тями, відчула згусток крові та зрозуміла, що задихаюсь, виплюнула кров, поглянула у кімнату - кров бризкає, після чого зрозуміла, що дитини більше немає, він або зарізав або дорізає його. Побігла до сусіда, ОСОБА_17 , та кричала дядьку ОСОБА_18 , щоб той викликав швидку та міліцію, оскільки там мою дитину ріжуть».

Такі ж обставини скоєння ОСОБА_8 10.03.2018 кримінального правопорушення встановлено Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, за наслідками якого ухвалено вирок від 06.11.2019 року, яким ОСОБА_8 , обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000669, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2018, визнано винуватим та засуджено: за ч. 2 ст.15 п.п. 1, 2 ч.2 ст.115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років; за

п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 03.02.2020 вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2019 змінено в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, а саме: призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років, в іншій частині вирок суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09.09.2020 ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03.02.2020 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Так, під час судового розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_19 , який діяв в інтересах обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_4 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2019 (судова справа №185/5302/18), ОСОБА_4 , перебуваючи 02.03.2021 в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Харківська, буд.13, маючи процесуальний статус потерпілої у кримінальному провадженні №0000669 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 1, 2 ч.2 ст.115, п.п. 1, 2 ч.2 ст.115 КК України, будучи належним чином попередженою про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, склавши присягу потерпілої, маючи прямий умисел на надання суду завідомо неправдивих показань під час її допиту як потерпілої, усвідомлюючи неправдивість своїх показань, з метою надати можливість уникнути ОСОБА_8 відповідальності за вчинений злочин, надала суду завідомо неправдиві показання про достовірно відомі їй обставини вчиненого 10.03.2018 ОСОБА_8 злочину, які не відповідають дійсності, поєднані з обвинуваченням ОСОБА_10 у вчинені особливо тяжкого злочину.

Зокрема, 02.03.2021 під час даного апеляційного розгляду ОСОБА_4 перебуваючи в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Харківська, буд. 13 під час її допиту як потерпілої о 12 годині 30 хвилині до 12години 52 хвилини повідомила суд про те, що свої показання, надані нею в суді першої інстанції щодо обставин вчинення ОСОБА_8 злочинів, не підтримує та бажає надати справжні показання. Будучи попередженою головуючим суддею ОСОБА_20 про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України та склавши присягу потерпілої,

ОСОБА_4 надала суду змінені показання, в яких зазначила, що у день скоєння злочинів 10.03.2018 у вечірній час вони разом із її чоловіком - ОСОБА_10 , перебуваючи на кухні їх будинку, сварилися між собою на ґрунті ревнощів, а дитина у цей час перебувала у своїй кімнаті. Під час сварки ОСОБА_10 наніс їй удар долонею по правій щоці, після чого вийшов на вулицю, де взяв ніж та повернувся із ним до будинку, де відразу почав її різати, нанісши удари по рукам та по голові, після чого пішов до кімнати їх дитини. У цей час вона втратила свідомість і подальших подій, хто вбив її дитину, не бачила. Прийшовши до тями, вона побачила що уся вкрита кров`ю, і відразу пішла до сусіда на ім`я ОСОБА_18 , якому розповіла про те, що ОСОБА_8 порізав її і звідти її забрали до лікарні. Зверталась до передачі «Один за всіх», в якій розповіла про обставини скоєння 10.03.2018 ОСОБА_8 вказаного злочину та отримувала від громадян фінансову допомогу на лікування. Чому обмовила ОСОБА_8 перед сусідом ОСОБА_18 , у передачі «Один за всіх», у своїх показаннях, наданих слідчому під час допиту в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000669 та в Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська в ході судового розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 (судова справа №185/5302/18) - пояснити не змогла. Зазначивши, що неприязних відносин с ОСОБА_8 ніколи не було, тілесні ушкодження останній їй не спричиняв, дитину не вбивав. Як ОСОБА_8 у день скоєння злочинів проник до її будинку вона не бачила.

У подальшому, о 12 годині 53 хвилині 02.03.2021 під час даного апеляційного розгляду, перебуваючи в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Харківська, буд. 13 під час її допиту як потерпілої, вдруге змінила свої показання вказавши, що у день скоєння злочинів у вечірній час вони разом із ОСОБА_10 , перебуваючи на кухні їх будинку, сварилися між собою на ґрунті ревнощів, а дитина у цей час перебувала у своїй кімнаті. У цей час її чоловік взяв ніж, яким став наносити їй удари. У цей же час до будинку, розбивши вікно, проник ОСОБА_8 , який намагався припинити дії ОСОБА_10 і відібрати в останнього ніж. Під час боротьби ОСОБА_8 та ОСОБА_10 опинилися на вулиці, що там відбулося- вона пояснити не може, як не може пояснити і те, хто і за яких обставин позбавив життя її малолітню дитину. Впізнала ніж, яким, згідно зміненим показанням, ОСОБА_10 наносив їй удари зазначивши, що цей ніж вони використовували у побуті для різки гусей. Також ОСОБА_4 не спромоглася пояснити суду, у зв`язку із чим на етапі досудового розслідування і в суді першої інстанції вона вказувала, що цей ніж був принесений

ОСОБА_8 і до цих подій вона його ніколи не бачила, а також, чому вона в суді першої інстанції впевнено впізнала даний ніж як той, що ОСОБА_8 приніс із собою і яким заподіяв тілесні ушкодження їй та іншим потерпілим.

Вищенаведені змінені показання ОСОБА_4 відображені в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2021. Аналізуючи змінені показання ОСОБА_4 колегія суддів звернула увагу на те, що первісні показання останньої, надані нею під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000669 в статусі потерпілої та в суді першої інстанції (Амур-Нижньодніпровському районному суді м. Дніпропетровська - судова справа №185/5302/18), є логічними, послідовними і повністю узгоджуються із сукупністю досліджених судом доказів та фактичними обставинами, що ними підтверджуються. Натомість змінені ОСОБА_4 показання, надані суду апеляційної інстанції при новому апеляційному розгляді, є нелогічними і непослідовними, не мають об`єктивного підтвердження і дослідженим доказам суперечать.

Так, за результатами судового розгляду ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2021, залишеною без змін постановою Касаційного кримінального суду Верховного суду від 02.11.2021, вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2019 у справі №185/5302/18 залишено без змін.

Отже, ОСОБА_4 , перебуваючи 02.03.2021 в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Харківська, буд. 13, маючи процесуальний статус потерпілої у кримінальному провадженні №0000669 за обвинуваченням

ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 1, 2 ч.2 ст.115, п.п. 1, 2 ч.2 ст.115 КК України, будучи належним чином попередженою про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, склавши присягу потерпілої, маючи прямий умисел на надання суду завідомо неправдивих показань під час її допиту як потерпілої, усвідомлюючи неправдивість своїх показань, з метою надати можливість уникнути ОСОБА_8 відповідальності за вчинений злочин, надала суду завідомо неправдиві показання про достовірно відомі їй обставини вчиненого 10.03.2018 ОСОБА_8 злочину, які не відповідають дійсності, поєднані з обвинуваченням свого цивільного чоловіка - ОСОБА_10 у вчинені особливо тяжкого злочину.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у наданні суду завідомо неправдивих показань потерпілим, поєднані із обвинуваченням у особливо тяжкому злочині, кваліфіковані за ч.2 ст.384 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показами обвинуваченої ОСОБА_4 , яка у судовому засіданні свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила, що вона була потерпілою у кримінальному провадженні за, яким ОСОБА_8 вбив її співмешканця та її малолітнього сила. Під час досудового розслідування вона слідчому надавала правдиві покази, під час слідчого експерименту показала та розказала про обставини вбивства ОСОБА_8 , також правдиві показали надала і в АНД суді та вказувала, що саме ОСОБА_8 вчинив дане кримінальне правопорушення. Втім, після ухвалення вироку, батько ОСОБА_8 став їй погрожувати, казав, що вб`є її новонароджену дитину, пропонував гроші. Вона цих погроз дуже боялася. Також, батько ОСОБА_8 найняв їй адвоката, який представляв її інтереси під час розгляду справи в апеляційному суді. Вона не зверталася до правоохоронних органів у м.Павлограді з приводу погроз на її адресу, оскільки мати ОСОБА_8 в м.Павлограді працювала суддею, а у м.Дніпро вона не знала куди звертатися.

Після чого, 02.03.2021 перебуваючи в залі судових засідань в Дніпровському апеляційному суді, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за надання неправдивих показів та приведеною до присяги, змінила свої покази надані нею в АНД суді та вказала, що це її співмешканець ОСОБА_10 наніс їй тілесні ушкодження та вбив її малолітню дитину. Однак, ці покази є неправдивим та не відповідають дійсності, оскільки саме ОСОБА_8 , а не загиблий ОСОБА_10 вчинив кримінальні правопорушення.

В скоєному щиросердно розкаюється.

В ході досудового розслідування примусові заходи фізичного та психологічного примусу до неї не застосовувалися. Під впливом працівників поліції, прокуратури вона не знаходилась і не знаходиться. Покази надавала суду добровільно, без примусу та погроз.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 24.05.2021 (том 1 а.с. 30-37)

Копією обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000669 з реєстром матеріалів досудового розслідування (том 1 а.с. 38-60)

Копією протоколу допиту ОСОБА_4 під час досудового розслідування (том 1 а.с.144-147)

Копією протоколу слідчого експерименту від 30.04.2018 за участю ОСОБА_4 (том 1 а.с. 186-194, 202)

Протоколом огляду від 10.11.2022, відповідно до якого оглянуто відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 (том 1 а.с. 203-213)

Копією розписки потерпілої ОСОБА_4 відповідно до якої остання попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. (том 2 а.с. 99)

Копією журналу судового засідання Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 31.07.2018. (том 2 а.с. 100-110, 111,112)

Протоколом огляду від 19.09.2022, відповідно до якого оглянуто диск із записом судового засідання Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 31.07.2018 (том 2 а.с. 113-119)

Протоколом огляду від 13.09.2022 відповідно до якого оглянуто диск із записом судового засідання Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.07.2019. (том 2 а.с. 131-136)

Протоколом огляду від 13.09.2022 відповідно до якого оглянуто диск із записом судового засідання Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.07.2019. (том 2 а.с. 131-136)

Протоколом огляду від 13.09.2022 відповідно до якого оглянуто диск із записом судового засідання Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.09.2019. (том 2 а.с. 137-141)

Протоколом огляду від 15.09.2022 відповідно до якого оглянуто диск із записом судового засідання Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 15.01.2019. (том 2 а.с. 142-148)

Протоколом огляду від 15.09.2022 відповідно до якого оглянуто диск із записом судового засідання Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.01.2019. (том 2 а.с. 149-156)

Протоколом огляду від 16.09.2022 відповідно до якого оглянуто диск із записом судового засідання Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.02.2019. (том 2 а.с. 157-164)

Протоколом огляду від 16.09.2022 відповідно до якого оглянуто диск із записом судового засідання Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25.02.2019. (том 2 а.с. 165-174)

Протоколом огляду від 21.09.2022 відповідно до якого оглянуто диск із записом судового засідання Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07.08.2018, 14.08.2018. (том 2 а.с. 175-187, 188-200)

Протоколом огляду від 12.09.2022 відповідно до якого оглянуто диск із записом судового засідання Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.11.2019. (том 2 а.с. 201-233)

Протоколом тимчасового доступу від 25.11.2022 (том 3 а.с. 86-88)

Копією вироку Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06.11.2019 відносно ОСОБА_8 (том 3 а.с. 90-109)

Копією ухвали колегії судів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду. (том 3 а.с. 110-120)

Копією апеляційної скарги ОСОБА_4 на вирок Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська. (том 3 а.с. 159-164)

Журналом судового засідання Дніпровського апеляційного суду від 03.02.2020 (том 3 а.с. 165-166)

Копією журналу судового засідання Дніпровського апеляційного суду від 02.03.2021. (том 4 а.с. 15-19)

Протоколом огляду від 13.12.2022 відповідно до якого оглянуто диск із записом судового засідання Дніпровського апеляційного суду від 02.03.2021. (том 4 а.с. 20-23, 24)

Протокол тимчасового доступу до речей та документів від 08.09.2022 (том 4 а.с. 35-38)

Копією касаційної скарги потерпілої ОСОБА_4 (том 4 а.с. 40-45)

Копією постанови колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 02.11.2021. (том 4 а.с. 58-74, 75)

Протоколом огляду від 09.11.2022, відповідно до якого оглянуто диск із записом судового засідання Колегії суддів Першої палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 28.09.2021, 02.11.2021. (том 4 а.с. 76-88)

Під час судового розгляду, учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, вищезазначені докази, зібрані в ході досудового розслідування та фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового слідства, не оспорюють, правильно розуміють зміст цих обставин, а також у суда немає сумнівів у добровільності такої їхньої позиції, у зв`язку із чим, інші докази відповідно до ст.349 КПК України в суді не досліджувались.

Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_4 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинувачену ОСОБА_4 винною у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а її умисні дії, що виразилися у наданні суду завідомо неправдивих показань потерпілим, поєднані із обвинуваченням у особливо тяжкому злочині, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.384 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченої, яка у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, за місцем мешкання характеризується позитивно, а також її відношення до скоєного.

Щире каяття, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 .

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки скоєного, особу обвинуваченої, її відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.384 КК України у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язківта покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370-371, 373- 376, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_21 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.

Призначити ОСОБА_22 покарання за ч.2 ст.384 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_21 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши її відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1