Справа № 455/309/23
Провадження № 1-кп/455/110/2023
ВИРОК

Іменем України

05 квітня 2023 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Старий Самбір кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000373 від 22.07.2022 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великосілля, Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 22.07.2022 року приблизно о 16:50 год., знаходячись в лісовому масиві, розташованому поблизу с. Великосілля Самбірського району Львівської області, а саме: в кварталі № 11 виділі № 13 Страшевицького лісництва відокремленого виробничого підрозділу «Надлісництво Старий Самбір» державного підприємства «Самбірське лісове господарство» та кварталі № 5, виділі № 26 Старосамбірсько-Дністрянського лісництва Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», на території якого розташований Національний природний парк "Королівські Бескиди", що відноситься до природно-заповідного фонду, маючи умисел на незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев, з використанням трактора марки «ДТЗ-5404» синього кольору 2014 року випуску без реєстраційних номерних знаків, незаконно перевіз, шляхом трелювання (перетягування по ґрунту), три хлисти дерев породи «Сосна», довжинами: 18 м., 11,5 м. та 14 м. відповідно, заготовлені внаслідок вчинення невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, незаконної порубки одного дерева породи «Сосна» із діаметром пня 46 см. в кварталі № 11 виділі №13 Страшевицького лісництва ВВП «Надлісництво Старий Самбір» ДП «Самбірське ЛГ», незаконна порубка якого заподіяла матеріальну шкоду на суму 12 785,88 грн. та двох дерев породи «Сосна» із діаметрами пнів: 38 см., незаконна порубка якого заподіяла матеріальну шкоду на суму 109417,00 грн. та 46 см., незаконна порубка якого заподіяла матеріальну шкоду 159 390,00 тис. грн. в кварталі № 5 виділі № 26 Старосамбірсько-Дністрянського лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» в межах території Національного природного парку «Королівські Бескиди». В результаті вчинення невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, незаконної порубки трьох дерев Старосамбірській міській раді Самбірського району Львівської області було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 281 592,88 гривень. Під час вчинення незаконного перевезення по території природно- заповідного фонду - Національного природного парку «Королівські Бескиди» трьох незаконно зрубаних невстановленими слідством особами дерев, від місця вчинення їх незаконної порубки, на лісовій дорозі неподалік вказаного лісового масиву в с. Великосілля Самбірського району Львівської області, ОСОБА_3 був виявлений і зупинений працівниками поліції.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.246 КК України як незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев на території природно заповідного фонду.

15.02.2023 між прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості. Згідно з умовами даної угоди, ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленої підозри у судовому провадженні. Сторони угоди погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.246 КК України у виді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Крім того зазначив, що цілком розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, та надав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Стверджував, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання сплатити штраф. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та надав згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив угоду затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання. Крім того, просив також при затверджені угоди вирішити питання щодо долі речових доказів, зокрема, трактор марки «ДТЗ-5404» синього кольору 2014 року випуску, номер шасі « НОМЕР_1 », що є знаряддям вчинення злочину, який належить ОСОБА_7 повернути останньому як власнику.

Представник потерпілого Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Як відомо із змісту п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз.5 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу в розмірі від тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк, отже дане кримінальне правопорушення, відповідно до класифікації, наведеної у ст.12 КК України, є нетяжким злочином, а відтак щодо такого відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України передбачена можливість укладення угоди про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав беззастережно та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання. Стверджував, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 , цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку, та те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та Кримінального Кодексу України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання.

Зокрема, встановлено, що при укладенні угоди прокурором враховано вимоги ст.470 КПК України, зміст угоди відповідає вимогам, передбаченим ст.472 КПК України, угода укладалася за участі захисника, відповідно до вимог ст.52 КПК України.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Перевіряючи узгоджене сторонами угоди покарання за ч.3 ст.246 КК України у виді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень, на відповідність його вимогам Кримінального Кодексу України, судом встановлено, що таке покарання визначене у межах, установлених у санкції ч.3 ст.246 КК України, із врахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні одну малолітню дитину.

Таким чином, на думку суду, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та за своїм видом та мірою відповідає, визначеній у ст.50 КК України, меті покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до переконання, що угоду про визнання винуватості, укладену 15.02.2023 року між прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання за ч.3 ст.246 КК України у виді штрафу у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, постановою заступника начальника СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 від 23.07.2022, лісопродукцію у вигляді сімнадцяти свіжозрізаних неклеймованих незаконно заготовлених колод деревини породи «Сосна» загальним об`ємом 4,95 метрів кубічних, котрі мають наступні розміри: колоди довжиною по 4 м. з діаметром в тоншому кінці 32, 30, 26, 36, 30, 24, 32, 26, 32, 26, 32, 24 та 28 см, колоди довжиною по 6 м з діаметрами в тоншому кінці 16, 18 та 22 см, а також одна колода довжиною 5 м із діаметром в тоншому кінці 20 см, а також трактор марки «ДТЗ-5404» синього кольору 2014 року випуску, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, без реєстраційних номерних знаків із номером шасі « НОМЕР_1 », та бензопилу виробництва марки «Штіль» в корпусі оранжевого кольору із шиною та ланцом, - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000373.

Ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 28.07.2022, у кримінальному провадженні №0000373 від 22.07.2022 накладено арешт на вищевказані речові докази.

В подальшому, постановою прокурора Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 15.02.2023 про виділення матеріалів досудового розслідування, було виділено із кримінального провадження №0000373 в окреме провадження матеріали досудового розслідування по факту вчинення невстановленими досудовим розслідуванням особами незаконної порубки одного дерева породи «Сосна» в кварталі №11 виділі №13 Страшевицького лісництва ВВП «Надлісництво Старий Самбір» ДП «Самбірське ЛГ» та двох дерев породи «Сосна» в кварталі №5 виділі №26 Старосамбірсько-Дністрянського лісництва Старосамбірського ДЛГП «Галсільліс» в межах території Національного природного парку «Королівські Бескиди».

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 28.07.2022 арешт на майно відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати лише частково, а саме в частині арешту на трактор марки «ДТЗ-5404» синього кольору 2014 року випуску, номер шасі « НОМЕР_1 », який був знаряддям вчинення злочину у даному кримінальному провадженні.

Щодо скасування арешту в іншій частині, а саме: на лісопродукцію та бензопилу, то на думку суду у даному кримінальному провадженні, таке не підлягає, оскільки матеріали досудового розслідування по факту вчинення невстановленими досудовим розслідуванням особами незаконної порубки дерев, були виділені із кримінального провадження №0000373 в окреме провадження.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Так, пунктом 1 ч. 9 ст. 100 КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

Пунктом 5 ч. 9 ст. 100 КПК України встановлено, що гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Враховуючи вищенаведені положення, суд вважає, що речовий доказ - трактор марки «ДТЗ-5404», власником якого, як встановлено в судовому засіданні, є ОСОБА_7 , слід повернути власнику, що також відповідає позиції прокурора, оскільки у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про його (власника) причетність до скоєного даного злочину, а також із матеріалів кримінального провадження не встановлено, що такий знав і міг знати про незаконне використання даного транспортного засобу (трактора) у протиправних цілях.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.100, 174, 314, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000373 від 22.07.2022, укладену 15.02.2023 року між прокурором Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 28.07.2022, в частині щодо трактора марки «ДТЗ-5404», синього кольору 2014 року випуску, номер шасі « НОМЕР_1 ».

Речовий доказ - трактор марки «ДТЗ-5404», синього кольору 2014 року випуску, номер шасі « НОМЕР_1 », який знаходиться на майданчику для тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, що за адресою: м.Старий Самбір, вул.Л.Галицького, 41, Самбірського району Львівської області, та належить ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_1 , - повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а саме: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1