Справа № 545/5088/22
Провадження № 1-кп/545/330/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" жовтня 2022 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді : ОСОБА_1 ,
при секретарі : ОСОБА_2 ,
з участю прокурора : ОСОБА_3 ,
з участю захисника : ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження № 0000446 за звинуваченням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Некрасівське Некрасівського району Ярославської області РФ, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, працюючого різноробочим ФП ОСОБА_6 , не інваліда, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, інших кримінальних проваджень щодо його особи, тяжких хвороб, скарг на стан здоров`я на даний час не має,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч. 5, 358 ч. 1, 358 ч. 4 КК України,-
встановив:

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, що не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.
За ч. 4 ст. 15 даного Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень ч.8 ст.15 цього ж Закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду ( контролю ) в агропромисловому комплексі.
Ч.9 ст.15 зазначеного Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до «Конвенції про дорожній рух», діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Наведеним положенням кореспондують норми абз.2 ч.2 ст.16 вказаного Закону, за якими водій зобов`язаний : мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс ( сертифікат ) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно ч.10 ст.15 цього Закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Всупереч даним положенням законодавства, обвинувачений гр. ОСОБА_5 , у вересні 2016 року, більш точної дати досудовим слідством встановити не вдалось, перебуваючи в м. Полтава, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, замовив у невстановленої слідством особи завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста категорії «А2». При цьому, гр. ОСОБА_5 надав вказаній невстановленій особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення даного документа та повідомив свої персональні дані, а саме : прізвище, ім`я, по-батькові та дату народження.
Після чого, гр. ОСОБА_5 від невстановленої слідством особи отримав виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А2», видане, згідно його змісту, 27.12.2016р. Державною сільгоспінспекцією в Львівській області, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, та містить його фотозображення.
Окрім того, обвинувачений 09 вересня 2022, близько о 11-40год., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючи трактором колісним «МТЗ-82.1», д.н.з. НОМЕР_2 , що на праві приватної власності належить гр. ОСОБА_6 , під час перевірки у нього документів працівниками поліції на проїжджій частині автодороги між селами Мар`ївка та Нестеренки Полтавського району Полтавської області, пред`явив інспектору СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - ОСОБА_7 завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А2», яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, та використав у такий спосіб завідомо підроблений документ.
Бланк вказаного посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , виданого, згідно його змісту, 27.12.2016 Державною сільгоспінспекцією в Львівській області на ім`я гр. ОСОБА_5 , не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, зображення реквізитних даних, захисної сітки, серії та номеру, вихідних типографських даних на якому нанесено струменевим способом друку з використанням друкуючого пристрою ( кольорового струменевого принтера ).
18.10.2022 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.470 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 27 ч. 5, 358 ч.1 та ст.358 ч. 4 КК України, покарання, яке повинен він понести обвинувачений за ст. 27 ч. 5, 358 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ст. 358 ч. 4 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а остаточно згідно ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що гр. ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про визнання обвинувачення, зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та закону.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України.
Також, судом встановлено, що обвинувачений розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст.473 КПК України.
Питання щодо речових доказів у провадження та судових витрат за проведення експертизи підлягають вирішенню на підставі ст. 100, 122 КПК України.
Керуючись ст.373, 374,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 18 жовтня 2022 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим гр. ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 27 ч. 5, 358 ч.1 та 358 ч. 4 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання :
-за ст.. 27 ч. 5, 358 ч. 1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 ( тридцяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень,
-за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 ( п`ятидесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням у вигляді штрафу у розмірі 50 ( п`ятидесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень .
До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо засудженого не застосовувати.
Речовий доказ у провадженні - бланк підробленого посвідчення тракториста-машиниста серії НОМЕР_1 , виданого згідно його змісту 27.12.2016 року Державною сільгоспінспекцією в Львівській області на ім`я гр. ОСОБА_5 в експертному сейф-пакеті Експертної служби МВС України № 5389450, що знаходиться на збереженні в ВП № 2 Полтавського РУП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області знищити.
Стягнути з гр. ОСОБА_5 на користь Полтавського НД ЕКЦ судові витрати за проведення експертизи у сумі 1 887,80 гривень.
Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області на протязі 30 днів з моменту проголошення.
Вирок надруковано суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1