Справа № 206/2194/22
Провадження № 1-кп/206/40/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" лютого 2023 р. м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 - захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самарського районного суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 02.07.2022 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.10.2014 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком терміном на 3 роки;

-01.12.2014 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, 70 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком терміном на 3 роки;

-03.06.2015 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду

м. Дніпропетровська від 01.12.2014 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;

-23.07.2015 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 та остаточно призначено покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі;

-25.08.2015 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-10.10.2019 року звільнений з Орехівської виправної колонії №88 Запорізької області по відбуттю строку покарання;

-08.10.2021 вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком терміном на 3 роки, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ

14.06.2022 в період часу з 18 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин, (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування, встановити не представилась за можливе), ОСОБА_6 перебував біля магазину «Куточок», який розташований за адресою: вул. Немировича-Данченко, буд. 30 у м. Дніпро, де на бордюрі поруч з вказаним магазином знаходився раніше незнайомий йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вживав спиртні напої.

Після чого ОСОБА_6 , підійшовши до вказаної лавочки, де знаходився ОСОБА_4 та побачив, що потерпілий внаслідок вживання спиртних напоїв заснув, а на плечі у останнього була чоловіча сумка, у зв`язку з чим у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме майна, яке знаходилося у сумці ОСОБА_4 .

Будучи обізнаним, що 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, на території України було введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року продовжено строком на 90 діб (тобто до 23 серпня 2022 року), ОСОБА_6 приступив до реалізації свого єдиного злочинного умислу.

Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, тобто, цього ж дня 14.06.2022 у період часу з 18 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин, (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування, встановити не представилось за можливе) ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, підійшов впритул до потерпілого, який спав та шляхом вільного доступу взяв належну тому сумку, тобто таємно викрав її, після чого прослідував в напрямку вул. Космонавтів. Зупинившись поблизу буд. 26 по вул. Космонавтів у м. Дніпро, ОСОБА_6 перевірив вміст викраденої ним сумки та знайшов там мобільний телефон марки Nokia TA-1114, після чого заволодів ним, поклавши у правий карман одягнутих на ньому штанів, тобто таємно, повторно, у період воєнного стану, викрав вказане майно потерпілого ОСОБА_4 .

Також ОСОБА_6 виявив у викраденій сумці, належній ОСОБА_4 , банківську карту «Універсальна» № НОМЕР_1 відкриту у відділенні АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_4 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 02 жовтня 1992 року, п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-Ш від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-Ш від 07 грудня 2000 року є електронним носієм інформації, який ініціює переказ грошей з відповідного рахунку та засобом доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом), яку також поклав у правий карман одягнутих на ньому штанів, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник.

В подальшому, 16.06.2022 о 13 годині 10 хвилин, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Космонавта Волкова, 13 у м. Дніпро, де за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанк» та раніше викраденої банківської картки потерпілого ОСОБА_4 № НОМЕР_1 провів транзакцію зняття грошових коштів з рахунку потерпілого ОСОБА_4 № НОМЕР_2 , відкритого у АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 200 гривень, таким чином викрав вищевказані грошові кошти, належні ОСОБА_4 .

Також, в цей же день тобто 16.06.2022 о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_6 із застосуванням свого мобільного телефону через мобільний додаток «Приват24» перевів із розрахункового рахунку потерпілого ОСОБА_4 № НОМЕР_2 , відкритого у АТ КБ «ПриватБанк» на свій рахунок, відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у сумі 650 гривень, тобто таємно, повторно, в умовах воєнного стану викрав вищевказані грошові кошти, які належать ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1855/22 від 22.07.2022 вартість мобільного телефону марки NokiaТА-1114 становить 769 грн. 00 коп.

Отже, ОСОБА_6 своїми умисними, незаконними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1 619 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав повністю, не погодився із обставинами, викладеними в обвинувальному акті та зібраними у справі доказами та показав, що 16 червня 2022 року гроші з картки потерпілого не знімав. Вказав, що в день, коли був здійснений переказ коштів з картки потерпілого на його карту, вони з ОСОБА_8 випивали. 16 червня 2022 року він знаходився в районі старого ринку по вул. Роторній. Побачив потерпілого, підійшов до нього, раніше його не знав. Коли підійшов, потерпілий запропонував йому випити. Полях пригощав його пивом протягом всього дня. Вказав, що випивали, гуляючи по вулиці з обіду до вечора. ОСОБА_9 вказав, що поцікавився у ОСОБА_8 , чи може останній допомогти йому фінансово, він відповів, що гроші в нього є на " скарбничці" в додатку «Приват 24». Полях запропонував зайти в додаток «Приват 24» саме з його телефону, щоб перевести гроші. Він погодився на це. Полях продовжував випивати, а ОСОБА_9 вказав, що вже не пив після цього. Полях був у стані сильного алкогольного сп`яніння, ОСОБА_9 запропонував провести його додому на вулицю Космонавтів, 15. У ОСОБА_8 було не більше 700 гривень. ОСОБА_9 його провів ,але до самого дому він не дав його провести, а попрощалися біля більярдної. Вказав, що в ОСОБА_8 були телефон та пластикові картки, він запропонував йому залишити їх у нього, оскільки міг загубити їх по дорозі. Вказав, що пробував зняти кошти, але не вийшло. Гроші були лише на "скарбничці". ОСОБА_9 зазначив, що картки він брав, щоб Полях їх не загубив, однак одна карта залишилась в нього, а та карта, з якої вони намагалися зняти гроші, залишилась в нього. ОСОБА_9 також наголосив, що йому було відомо, що при переказі коштів буде видно кому вони переказувались. Стосовно мобільного телефону, вказав, що користувався ним разом з потерпілим, щоб зайти в додаток "Приват 24", однак у них не вийшло. Залишив телефон в себе ,щоб потерпілий не загубив його. Вказав, що потерпілий не пам`ятає, що давав йому гроші, оскільки був у стані сильного алкогольного сп`яніння. Вказав, що намагався повернути ОСОБА_8 картки, для цього шукав його кожного дня. Зазначив, що пройшов приблизно місяць з моменту їх зустрічі до приїзду поліції. Мобільний телефон потерпілого він лише на 1 день дав знайомому.

Незважаючи на зайняту обвинуваченим ОСОБА_6 позицію, направлену на невизнання провини у вчиненні інкрімінованого йому злочину, про винуватість обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, кожен окремо та во взаємозв`язку, які суд враховує та бере до уваги.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в ході судового розгляду показав, що працює у компанії "Інвайт". З обвинуваченим знайомі до дня, коли сталася крадіжка, не були. Вказав, що у червні 2022 року о 18 годині (дату вказану в обвинувальному акті- 14.06.2022, вважає правильною) він зайшов в магазин, розташований за адресою: вул. Немировича-Данченка в м. Дніпрі, щоб випити вина, випив 2 склянки білого вина. Вийшов надвір покурити, сів на бардюр та заснув з барсеткою, спав приблизно 40 хвилин, коли прокинувся барсетки вже не було. Після чого, пішов до своєї колишньої дівчини та сказав їй, що в нього вкрали барсетку. Зазначив, що в барсетці було 2 картки банку, телефон та посвідчення учасника бойових дій. На картці «Ощадбанк» взагалі не було коштів, а скільки грошей було на картці «Приват Банк» точно не знає. Заяву до поліції написав через 4 дні. До банку пішов тільки через 4 дні, коли прийшов у відділення «Приват Банку» в Придніпровську по вулиці 20- річчя Перемоги, надав свій паспорт та хотів зняти готівку, йому сказали, що гроші зняв ОСОБА_9 . Банківська картка зареєстрована через додаток «Приват 24» на його телефон і в цьому додатку існує функція «забули пароль», де потрібно ввести свій пароль та можна знімати гроші. Полях вказав, що попросив в банку виписку по картці, в якій і було зазначено, що сума коштів була переведена на карту ОСОБА_9 .

ОСОБА_4 вказав, що майнова шкода була йому відшкодована.

Допитаний свідок ОСОБА_10 в ході судового розгляду показав, що він із обвинуваченим ОСОБА_9 знайомий, в них дружні відносини. Вказав, що про обставини крадіжки йому стало відомо влітку 2022 року. До нього приїхали робітники поліції разом з обвинуваченим і запитали чи давав ОСОБА_9 йому мобільний телефон, на що він відповів, що давав. Працівники поліції попрохали повернути телефон, оскільки він виявився краденим. За день чи два до приїзду поліції до нього прийшов ОСОБА_9 , щоб поговорити. Посиділи, поспілкувались, ОСОБА_9 побачив, що його телефон розбитий та запропонував йому мобільний телефон. Він не запитував, що це за телефон. Свідок зазначив, що йому відомо, що ОСОБА_9 неодноразово судимий, однак в нього не виникло питань, що це за телефон. Коли вже поліція прийшла з ОСОБА_9 , дізнався, що телефон крадений. Не встиг користуватися вказаним телефоном.

Показання потерпілого ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_10 є логічними, послідовними, узгоджуються між собою і також підтверджуються письмовими доказами, дослідженими судом, а саме:

- постановою про визнання речовим доказом від 21.07.2022, відповідно до якої визнано речовим доказом банківську картку ПриватБанку НОМЕР_1 , яка зберігається в матеріалах кримінального провадження;

- постановою про визнання речовим доказом від 21.07.2022, відповідно до якої визнано речовим доказом мобільний телефон NOKIA TA-1114, який передано потерпілому ОСОБА_4 .

З протоколу огляду місця події від 01.07.2022 з фототаблицею вбачається, що об`єктом огляду була ділянка місцевості, яка розташована на розі будинку № 30 по вул. Немировича-Данченка. Навпроти вказаного будинку знаходиться одноповерховий продуктовий магазин. Навпроти магазину та поруч з будинком наявні гранітні бордюри, висотою близько 30-40 см, які розміщені на пісочному покритті та мають між собою проходи.

З протоколу огляду місця події від 21.07.2022 з фототаблицею вбачається, що місцем огляду була ділянка місцевості, яка розташована за адресою: м.Дніпро, вул. Електрична, 5 на ділянці знаходився громадянин, який представився, як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який добровільно надав для огляду та вилучення банківську картку. В ході огляду було встановлено, що на банківській картці синього кольору зверху у лівому куті розташована емблема ПриватБанку, поряд підпис - Універсальна, посередині з лівого боку розташований Чіп безконтактної оплати. Посередині картки - номер картки НОМЕР_1 , нижче від номеру картки зазначана дата 03/25. В нижньому лівому куті записано UNIVЕRSAL, навпроти з правого боку є напис VISA. З іншої сторони зверху зазначено напис 3700 (безкоштовно з мобільного), НОМЕР_3 для дзвінків із-за кордону, в правому верхньому куті цифри -1347. Посередині картки - 403. Посередині видавлений номер картки та дата. Знизу картки зазначено АТ КБ «ПриватБанк» Ліцензія НБУ № 22 від 05.10.2011 РСЕ FC 1006Н-12/20, будь-яких ушкоджень виявлено не було. Як пояснив ОСОБА_6 дана банківська картка належить малознайомому чоловіку, на ім`я ОСОБА_11 , яку він у нього викрав.

З протоколу огляду місця події від 21.07.2022 з фототаблицею вбачається, що місцем огляду була ділянка місцевості, яка розташована за адресою: м.Дніпро, вул. Єлова, 5 ж, на якій знаходився чоловік, який представився, як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який добровільно надав для огляду та вилучення мобільний телефон. В ході огляду мобільного телефону було встановлено мобільний телефон марки NOKIA, чорного кольору, кнопочний. На 2 (дві) сім картки. При витягуванні батареї встановлено: Model: TA-1144; Code 23NEB14P, IMEІ 1: 29605, IMEI 2 НОМЕР_4 , Made in VIETNAM. Вироблено у В`єтнамі. Будь-яких механічних пошкоджень виявлено не було. Як пояснив ОСОБА_10 , даний мобільний телефон йому дав у користування ОСОБА_6 .

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 21.07.2022 вбачається, що при ознайомленні із змістом документів встановлено, що надано CD-диск з вхідним номером 3366050-ВБ, на якому міститься інформація зазначана в ухвалі слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15.07.2022 та інформація про фін номер НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; ІПН НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

З висновку експерта від 22.07.2022 №1855/22 вбачається, що середньо-ринкова вартість мобільного телефону марки NOKIA ТА-1114, станом на 14.06.2022 становила:з урахуванням ПДВ 769 грн., без урахування ПДВ 640,81 грн.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно в умовах воєнного стану, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення, як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обгрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 згідно вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, як тяжкий злочин відповідно до ст. 12 КК України;

- обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

- обставин, що обтяжують покарання, судом не встановолено;

-особу винного, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, на обліку в психоневрологічній лікарні та у лікаря-нарколога не перебуває, його відношення до скоєного, висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого без позбавлення (обмеження) волі не можливе без ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в межах санкції ст. 185 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі.

Даний злочин ОСОБА_6 скоїв в період іспитового строку, визначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2021, то на підставі ч.1 ст.71 КК України к призначеному покаранню частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 28 липня 2022 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати, пов`язані із залученям експерта вирішити відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України к призначеному покаранню частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2021 і призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання, тобто з 28 липня 2022 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_13 залишити без змін.

Вирок в цій частині підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 180 грн. 00 коп.

Речові докази: - банківську картку ПриватБанку НОМЕР_1 , зберігати в матерілах даного кримінального провадження;

-мобільний телефон NOKIA TA-1114, який передано потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому за належністю.

На вирок суду до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1