У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 221 160 700 001 63 від 21 серпня 2022 року ОСОБА_5 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 27 вересня 2022 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черняхівка Яготинського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Баришівського районного суду Київської області від 27.09.2022 ОСОБА_6 засуджено за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 не обирався.

У провадженні стягнуто процесуальні витрати та вирішена доля речових доказів.

Як указано у вироку, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 , у травні 2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , знайшовши через месенджер "Телеграм" оголошення з надання послуг з виготовлення та продажу посвідчення водія, виник умисел на пособництво у підробленні посвідчення водія на своє ім`я з метою його подальшого використання.

Того ж дня, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у вчиненні підроблення посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно ст. 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" та підтверджує і надає право його власника на керування транспортними засобами відповідно до "Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, написав у месенджері "Телеграм" та домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою про придбання завідомо підробленого посвідчення водія та оплату його вартості, після чого ОСОБА_6 через месенджер "Телеграм" надав вказаній особі свої персональні анкеті дані, зокрема прізвище, ім`я та по-батькові, ідентифікаційний код, фотокартку в електронній формі, з метою внесення їх до підробленого посвідчення водія.

Цим він створив сприятливі умови для доведення невстановленою досудовим розслідуванням особою злочинного наміру щодо здійснення підроблення посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

У подальшому, ОСОБА_6 , в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 "Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом", а саме п. 16, згідно з яким посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видасться особі, яка пройшла медичний огляд у порядку встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, не пройшовши підготовку для керування транспортними засобами категорії "В" та С , у невстановлені під час досудового розслідування дату, час та місці, користуючись послугами ТОВ "Нова Пошта", отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 09.05.2022, видане ТСЦ № 5141 на ім`я ОСОБА_6 , оплативши за нього 8.500 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України як вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), що полягає пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання.

Крім цього, ОСОБА_6 20.08.2022, приблизно о 16 годині 20 хвилин, перебуваючи за адресою: Київська область, Броварський район, село Коржі по вулиці Привокзальна, будучи учасником дорожнього руху в якості водія автомобіля марки "ВАЗ" моделі "21053", номерний знак НОМЕР_2 , під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівника поліції відділення поліції № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, достовірно знаючи, що посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 від 09.05.2022 є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, пред`явив для перевірки працівнику поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 від 09.05.2022 і у такий спосіб використав його.

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України, наданий на дослідження бланк посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 на ім`я " ОСОБА_6 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 , за способом друку та спеціальними елементами захисту не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника - України.

Згідно з інформацією РСЦ ГСЦ МВС в Одеській області згідно Єдиного державного реєстру МВС інформація про видачу посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня. Посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавалося.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані як скоєння кримінального правопорушення (кримінального проступку) за ч. 4 ст. 358 КК України, що полягає у використанні завідомо підробленого документа, тобто, у вчиненні, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор у провадженні ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, просить вирок Баришівського районного суду Київської області від 27.09.2022 стосовно ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_6 засудженим до покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1.000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17.000 гривень, за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 1.000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить гривень, в іншій частині вирок суду залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор у провадженні ОСОБА_5 стверджує, що, ухвалюючи вирок від 27.09.2022, Баришівський районний суд Київської області, всупереч вимогам КК України, не визначив покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо та в подальшому не застосував положення ст. 70 КК України, а обмежився лише призначенням покарання.

А тому, на переконання прокурора у провадженні ОСОБА_5 , судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 про дату, час та місце призначеного судового засідання в умовах воєнного стану повідомлялися у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи ту обставину, що на розгляді в суді апеляційної інстанції провадження перебуває з 09.11.2022, а також думку прокурора в суді апеляційної інстанції про можливість розгляду провадження у відсутності сторони захисту за позицією про можливі результатами розгляду провадження, що не погіршують становище обвинуваченого, а також, виходячи з положень ст. 318 КПК України щодо проведення і завершення судового розгляду протягом розумного строку, колегія суддів ухвалює рішення про проведення апеляційного розгляду за відсутності сторони захисту.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу прокурора у провадженні, вважаючи, що вирок за доводами апеляційної скарги підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зокрема, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

Як указує норма п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а також статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції не дотримано, оскільки у мотивувальній частині вироку за визнанням ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, не зазначено формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а лише є посилання на формулювання обвинувачення та встановлені органом досудового розслідування обставини кримінальних проступків.

Крім того, в порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, які регламентують, що в резолютивній частині вироку повинно бути зазначено покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточно міра покарання, обрана судом, що перебувають у взяємозв?язку з приписами ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України, за якими при сукупності кримінальних правопорушень (проступків) суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань, - суд першої інстанції призначив загальне покарання за двома матеріальними законами - ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України.

Підсумовуючи, на переконання колегії суддів, ухвалюючи вирок стосовно ОСОБА_6 суд першої інстанції допустив як неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, так і істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що тягне з собою безумовне скасування вироку суду з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 413, ст. 415 КПК України.

За викладеним, апеляційна скарга прокурора у провадженні ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Баришівського районного суду Київської області від 27 вересня 2022 року у кримінальному провадженні № 120 221 160 700 001 63 від 21 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_6 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .