ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/5163/22 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/727/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія запобіжний захід
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2022 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного по кримінальному провадженню № № 0000540 від 16.09.2022 року підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 - задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 1 місяць 2 дні, тобто до 17.12.2022року(включно),без визначення суми застави.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що доводи прокурора про доведення існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими.

Крім того слідчий суддя, виходив із того, що вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, яке має підвищену суспільну небезпеку, дані про особу підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому суд вважав за доцільним продовжити для нього дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Також прийняте рішення обґрунтовано положеннями абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно якого під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою обрати відносно нього запобіжний захід у виглядi домашнього арешту в нічний час.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що на момент обрання запобіжного заходу підозрюваний працював, мав постійне місце мешкання, де проживав із сім`єю, має міцні соціальні зв`язки.

Крім того, підозрюваний має активну позицію, на початку агресії російської федерації пішов служити до добровольчого батальйону. Негативних характеристик не має.

Доказів тиску підозрюваного на потерпілого та свідків не встановлено.

Факт присутності підозрюваного на місці подій не встановлено.

Слідству та суду не перешкоджав.

Також апелянт наголошує, що суду були надані листи з військової частини, які підтверджують законність знаходження у підозрюваного зброї.

Окрім іншого, суду доводились обставини здійснення тиску з боку працівників поліції на підозрюваного, з метою отримання необхідних показів, про що також складались відповідні заяви в порядку ст. 214 КПК України.

Сторони кримінального провадження були повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином. Захисник надав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, підозрюваний не виявив бажання приймати участь у судовому засіданні.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності сторони захисту.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. ст. 196, 197 КПК України.

Так з матеріалів провадження вбачається, що Слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному 16.09.2022 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000540 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України.

16.09.2022 р. о 19-30 год. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

В межах вказаного кримінального провадження 17 вересня 2022 гр. ОСОБА_7 згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України було вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.

18.09.2022 ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 14.11.2022, без визначення розміру застави.

Постановою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури від 02.11.2022 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 17.12.2022.

В обґрунтування пред`явленої підозри стороною обвинувачення надані наступні докази: рапорти оперуповноваженого УСР в Харківській області ДСР НПУ від 16.09.2022 стосовно осіб, які ймовірно вчинили кримінальне правопорушення; протоколи огляду місця події від 16.09.2022; протоколи допиту потерпілого ОСОБА_9 від 16.09.2022; висновок судово-медичної експертизи № 09-1058/2022 від 19.09.2022; рапорт оперуповноваженого УСР в Харківській області ДСР НПУ від 26.09.2022, щодо аналізу камер відеоспостереження поблизу вчинення кримінального правопорушення; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 17.09.2022; протоколами проведення обшуків від 16.09.2022, 16.09.2022, 17.09.2022, 17.09.2022; протоколом огляду місця події від 17.09.2022; протоколи затримання в порядку ст. 208 КПК України підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 16.09.2022 та їх особистого обшуку.

Слідчим суддею досліджено дані про особу підозрюваного, який є уродженемя с. Коробочкине, Чугуївського району, Харківської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, зі слів має на утриманні неповнолітню дитину 2016 року народження, не працюючого.

Також слідчим суддею при розгляді даного клопотання констатовано продовження існування ризиків, передбаченого п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтованість висунутої підозрюваному підозри у вчиненні ним злочину, зокрема особливо тяжкого кримінального правопорушення в сфері злочинів проти власності, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Відтак, висновок слідчого судді про те, що тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється останній є достатньою підставою вважати, що висновок про доведеність існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим, а застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливим.

Інші ризики, встановлені слідчим суддею також продовжують існувати, зокрема це ризик впливу на свідків та ризик знищення або спотворення доказів.

Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.111 КК України, що і було зроблено слідчим суддею в межах його дискреційних повноважень.

Також колегія суддів звертає увагу на наступне.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Правильними є і висновки суду про наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя доручив Харківській обласній прокуратурі дослідити факти, викладені в усній заяві підозрюваного слідчому судді, про здійснення на останнього психологічного тиску під час перебування ОСОБА_7 в умовах ДУ «Харківській слідчий ізолятор» з метою отримання від підозрюваного необхідних їм показань.

Таким чином, посилання на вказані обставини в апеляційній скарзі захисника не заслуговують на увагу оскільки оскаржувана ухвала містить рішення з приводу відповідних зав підозрюваного про здійснення на нього тиску.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2022 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного по кримінальному провадженню № № 0000540 від 16.09.2022 року підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді