Справа №705/1753/23
1-в/705/110/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,

представника установи виконання покарання ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції з ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)»,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 липня 2016 року за ч. 1 ст. 115 КК України, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, в якому просив суд застосувати до нього ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від відбування покарання. Клопотання мотивував тим, що під час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська ВК № 92 він був працевлаштований електриком, але адміністрація установи не бажає його заохочувати та виносити подяки. Комісія установи безпідставно не бажає застосувати до нього ст. 81 КК України, так як в колонії № 92 немає фахівця по електромонтажних роботах. Він на протязі відбування покарання своїми зусиллями свідомо виконував свої обов`язки і не отримав взамін жодної подяки і адміністрація не іде йому назустріч, а навпаки вчиняє бездіяльність. На комісії він ставив питання про те, чому саме йому не виносять подяк за його працю, на що не отримав чіткої відповіді. Також він є учасником АТО та брав участь у бойових діях, але не встиг отримати свідоцтво учасника бойових дій. Адміністрація ДУ «СВК № 92» зневажливо віднеслася до цих подій та не взяла до уваги, що він є учасником АТО. На даний час має намір вступити до лав ЗСУ та надалі нести службу та захищати територіальну цілісність і суверенітет України.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити. Зазначив, що під час відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» він працевлаштований, до поставлених обов`язків ставиться сумлінно. Вважає, що адміністрація установи неправомірно не заохочує його за виконання покладених на нього обов`язків. Вказав, що вину у вчиненому визнає, переконаний, що довів своє виправлення.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав, що клопотання засудженого подане останнім передчасно, адже засуджений наразі не довів свого виправлення, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 . Зазначив, що ОСОБА_3 раніше судимий. За місцем відбування покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» характеризується негативно, має 10 стягнень, які погашено та тільки одне заохочення від 04.01.2018. Таким чином, матеріали клопотання та особової справи не доводять, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, враховуючи думку представника адміністрації, засудженого та прокурора, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що саме по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно-корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 50 КК України покарання має на меті виправлення засуджених та запобігання нових злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Відповідно до вимог п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»: оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, то суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Крім того, відповідно до п. 2 вказаної Постанови умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 липня 2016 року визнано ОСОБА_3 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 років.

При розгляді клопотання суд враховує особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, його поведінку під час відбування покарання, а саме негативні характеристики від 18.11.2021, 18.08.2022 та 12.04.2023, які міститься в матеріалах особової справи, в яких зокрема вказано, що ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» з 18.04.2017. За час відбування покарання характеризується негативно. Порушує режим відбування покарання, за що 10 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності На виробництві установи працевлаштований електриком, за що має одне заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи Не виконує роботи із самообслуговування, не має достатнього рівня необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою ставиться негативно. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує посередньо, не робить належні висновки. За характером спокійний, в середовищі засуджених не конфліктний. Підтримує рівні та доброзичливі стосунки із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості. Провину у скоєному злочині визнає. Має позов за вироком суду 306816 грн на користь потерпілої та 982,08 грн на проведення експертизи.

При цьому суд не бере до уваги посилання засудженого у клопотанні про відмову адміністрації ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)» в застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення з тих причин, що в установі немає більше фахівця по електромонтажних роботах, оскільки зазначене не підтверджено жодними доказами.

На думку суду, засуджений ОСОБА_3 не довів зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці протягом строку відбування покарання, що він підлягає умовно-достроковому звільненню.

З огляду на зазначене, посилання в судовому засіданні засудженого на те, що він виправився, з урахуванням положень ст. 81 КК України, не дають можливості дійти висновку, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою довів своє виправлення, зокрема, що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду. У зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання засудженого.

Керуючись ст. 81 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1