Справа № 134/1600/22
УХВАЛА
Іменем України

16 листопада 2022 року смт. Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника виправного центру ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Стародуб Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

04 листопада 2022 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у якому він просить на підставі ст. 81 КК України звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, зазначив, що він відбув необхідну частину призначеного покарання та став на шлях виправлення. Він уже доволі тривалий час перебуває у місцях позбавлення волі та повністю переосмислив своє життя, щиро розкаюється у вчиненому. У 2020 році він одружився та має від даного шлюбу малолітню дитину. Прокурор заперечив проти задоволення клопотання, вважає його передчасним, оскільки засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення. Те, що він дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, не допускає порушень режиму утримання, є його обов`язком і не свідчить про його сумлінну поведінку. Також просить врахувати, що засуджений відбуває покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину і у нього ще досить тривалий термін невідбутого покарання.

Представник виправного центру при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду, однак вказав, що засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо, покарання у виді обмеження волі відбуває з січня 2022 року, тому на даний час ще зарано робити висновок, що він довів своє виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника виправного центру, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, повинні повно та всебічно вивчити дані про особу засудженого, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого, обґрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою КК України, тобто є не обов`язком суду, а правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 263 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2016 року засудженому ОСОБА_4 зараховано у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення з 22 травня 2012 року по 22 квітня 2013 року, виходячи із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01 листопада 2021 року засудженому ОСОБА_4 замінено не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком на 4 роки 7 місяців 21 день.

Згідно ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 21 січня 2022 року засудженому ОСОБА_4 зараховано в строк покарання час слідування під вартою до виправного центру з 09 листопада 2021 року по 06 січня 2022 року за правилами ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення: один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22 травня 2012 року.

З 25 травня 2012 року по 04 вересня 2012 року засуджений ОСОБА_4 перебував в Пенітенціарній установі № 13 м. Кишинів, порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав.

З 04 вересня 2012 року по 27 грудня 2012 року засуджений ОСОБА_4 перебував в СІЗО м. Кіровоград, допустив одне порушення режиму утримання, заохочень не мав.

З 27 грудня 2012 року по 23 травня 2013 року засуджений ОСОБА_4 перебував в СІЗО м. Миколаїв, порушень режиму утримання не допускав, заохочень не мав.

З 23 травня 2013 року по 02 грудня 2020 року засуджений ОСОБА_4 відбував покарання в ДУ «Черкаська ВК (№ 62)», зарекомендував себе позитивно, був працевлаштований в майстерні установи столяром, мав 2 стягнення та 21 раз був заохочений.

З 02 грудня 2020 року по 06 січня 2022 року засуджений ОСОБА_4 відбував покарання в ДУ «Житомирська ВК (№ 4), був працевлаштований днювальним бібліотеки, зарекомендував себе позитивно, порушень режиму утримання не допускав та 2 рази був заохочений.

З 06 січня 2022 року по теперішній час засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)».

По прибутті в установу, після перебування в окремому приміщенні для новоприбулих засуджених, засуджений ОСОБА_4 був працевлаштований згідно цивільно-правового договору № 11-22 від 18 квітня 2022 року в майстерні установи, де працював по 26 травня 2022 рік. Згодом згідно стокового трудового договору № 123-22 від 26 травня 2022 року працевлаштувався в їдальню установи, де працює по теперішній час.

Засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання у виді обмеження волі характеризується посередньо, намагається дотримується вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, порушень режиму відбування покарання не допускає, два рази був заохочений. Санітарний стан житлового приміщення підтримує в належному вигляді, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, ставиться відповідно, здійснює за ними належний догляд, використовує їх за призначенням. Вимог пожежної безпеки не порушує. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом вимоги. По відношенню до засуджених неконфліктний, товариські стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Проявляє готовність до самокерованої соціально-правомірної поведінки, але в повній мірі ще не довів своє виправлення. Відвідує заходи виховного характеру, намагається робити для себе позитивні висновки. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Підтримує стосунки з рідними шляхом телефонних розмов. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.

Згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми КАСАНДРА єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_4 встановлено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Під дію ст. 81 КК України засуджений ОСОБА_4 підпадав по відбуттю 3/4 строку покарання, а саме: 26 липня 2022 року.

Рішенням комісії ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)» - протокол № 14 від 11 серпня 2022 року - засудженому ОСОБА_4 відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 154 ч. 8 КВК України.

Станом на 16 листопада 2022 року засуджений ОСОБА_4 відбув 3/4 строку призначеного покарання, невідбута частина покарання складає 3 роки 5 місяців 9 днів.

Згідно довідки про наявність стягнень та заохочень за час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 має двадцять п`ять заохочень у виді подяки та три стягнення, які на даний час погашені.

Як вбачається з довідки про доходи, наданої ДУ «Крижопільський ВЦ (№ 113)», за період з травня 2022 року по жовтень 2022 року включно засудженому ОСОБА_4 було нараховано 34343,19 грн. заробітної плати.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Засуджений ОСОБА_4 хоч і відбув 3/4 частини строку призначеного судом покарання, водночас, враховуючи дані про його особу, суд наразі не вбачає підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

На думку суду, поведінка засудженого може свідчити лише про його намагання дотримуватися умов відбуття покарання, а не про сумлінність його поведінки, оскільки наявність у засудженого двох заохочень після пом`якшення покарання, є у даному випадку недостатнім для доведення ним свого виправлення.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, після заміни покарання відбутий ним термін покарання у виді обмеження волі не є тривалим.
Суд також враховує позицію представника установи, в якій ОСОБА_4 відбуває покарання.
Таким чином, суд вважає, що дані про особу засудженого свідчать, що процес виправлення на час звернення з даним клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя