ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3588/20 Номер провадження 11-кп/814/1725/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурорів захисників обвинуваченихОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальні провадження №0000207 та №0000460 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_17 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 , захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 та прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 01 березня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час підготовчого судового засідання у кримінальних провадженнях стосовно

ОСОБА_15 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого у ФОП « ОСОБА_23 », несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.4 ст.28 та ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_16 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровськ, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.2 ст.306, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_17 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.2 ст.306, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_18 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Кравченки Великобагачанського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_4 , громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.4 ст.28 та ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_19 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та мешканця АДРЕСА_5 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_20 ,

ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця та мешканця АДРЕСА_6 , громадянина України,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_21 ,

ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки та мешканки АДРЕСА_7 , громадянки України, з середньою освітою,непрацюючої, несудимої,

обвинуваченої у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307 КК України, повернуто прокурору обвинувальні акти.

Відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження.

Частково задоволене клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, до 29 квітня 2023 року, з визначенням відповідних розмірів застави, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_16 обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Повертаючи обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000207 та №0000460, суд зазначив про їх невідповідність вимогам статей 277, 337, 21, 22 КПК України.

Звернув увагу, що вказівка в обвинувальних актах про незаконне придбання ОСОБА_16 та ОСОБА_17 психотропних речовин у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленої особи позбавляє сторону захисту надати суду докази наявності можливого алібі та порушує принцип змагальності сторін.

Крім того, наявність у кримінальних провадженнях двох вироків на підставі угод про визнання винуватості відносно ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , що не були виділені в окреме провадження, на думку суду унеможливлює розгляд кримінальних проваджень та може поставити під сумнів неупередженість суду.

Мотивуючи оскаржуване рішення в частині вирішення питання про продовження запобіжних заходів, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 і прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

Водночас, суд скористався правом та визначив цим обвинуваченим відповідний розмір застави, який, на думку суду, зможе забезпечити виконання ними обов`язків, передбачених законом.

Також суд прийшов до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду в частині повернення обвинувальних актів прокурору у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

При цьому зазначає, що питання про відповідність викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи, а також про їх узгодженість з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення не може бути предметом розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Наголошує, що визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора та зауважує, що обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000207 та №0000460 містять всі передбачені ч.2 ст.291 КПК України дані, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію вчинених дій, формулювання обвинувачення, анкетні дані обвинувачених.

Стверджує, що судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання допущено істотне порушення вимог КПК України, оскільки стороною захисту заявлено клопотання про розгляд кримінальних проваджень колегією у складі трьох професійних суддів, яке залишено судом поза увагою та продовжено судовий розгляд одноособово.

Крім того, прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави стосовно обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_17 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 вважає за можливе застосувати до підзахисного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

При цьому зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує, що автомобіль, в якому вилучено зброю, не належить ОСОБА_18 та під час досудового розслідування повернутий власнику. Звертає увагу, що грошові кошти, які використані для проведення оперативної закупки, у ОСОБА_18 не вилучалися.

Вказує про наявність у ОСОБА_18 міцних соціальних зв`язків.

Наголошує на невідповідності клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу вимогам КПК України з огляду на відсутність у ньому передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.184 КПК України розділів, а також відповідних додатків на підтвердження викладених у ньому обставин.

Вважає, що прокурором не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вказує про істотне порушення судом вимог КПК України, оскільки всупереч приписам ч.2 ст.31 КПК України судовий розгляд проведено суддею одноособово, а не колегією суддів.

Звертає увагу на особу обвинуваченого ОСОБА_18 , який має незадовільний стан здоров`я і потребує постійного лікування та нагляду фахівців, що неможливо в умовах установи попереднього ув`язнення.

Вважає визначений судом розмір застави занадто обтяжливим для обвинуваченого.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 просить застосувати відносно підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому зазначає про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує, що прокурором не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_18 просить залишити ухвалу суду в частині повернення обвинувального акта прокурору без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів на підтримання доводів апеляційної скарги та клопотання про продовження запобіжних заходів, пояснення обвинувачених та їх захисників на підтримання поданих апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Відповідно до п.2 ч.2 цієї статті Кодексу, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду.

Як вбачається з обвинувальних актів у кримінальних провадженнях №0000207 та №0000460, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року), та ч.4 ст.28 і ч.3 ст.307 КК України, а ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 - також і передбачених ч.2 ст.306 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті.

Кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.

Подання до суду під час підготовчого судового засідання обвинуваченими ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 клопотання про здійснення кримінального провадження, починаючи з підготовчого судового засідання, колегіально судом у складі трьох суддів ніким не оспорюється.

Проте, всупереч наведеним приписам закону, головуюча по справі суддя ОСОБА_1 , отримавши клопотання обвинувачених про здійснення кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, одноособово вирішила питання про повернення обвинувальних актів, тобто незаконним складом суду.

Крім того, дійсно пунктом 20-5 Розділу XІ Перехідних положень КПК України передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Проте, і відповідно до змісту цієї норми закону, в даному випадку розгляд клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу одночасно з вирішенням питання про повернення обвинувального акта одноособово головуючим суддею, до утворення колегії у складі трьох суддів для розгляду кримінального провадження, є неприпустимим.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга прокурора містить вагомі та належним чином аргументовані доводи щодо неправильної, на його думку, оцінки судом відповідності обвинувальних актів вимогам кримінального процесуального закону.

Зокрема, в апеляційній скарзі прокурора наголошено, що обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000207 та №0000460 у відповідності до вимог ст.291 КПК України, складені слідчим, затверджені прокурором, містять відомості, передбачені ч.2 цієї статті Кодексу.

В обвинувальних актах викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення.

При цьому, наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Повертаючи прокурору обвинувальні акти, суд зазначив про порушення вимог ст.277, 337, 21 та 22 КПК України.

Така аргументація суду не є переконливою.

Адже, приписами ст.21 цього Кодексу передбачено доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; ст.22 - змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; ст.277 - зміст письмового повідомлення про підозру, а ст.337 - визначення меж судового розгляду.

Вимоги ж до обвинувального акта визначені у ст.291 КПК України.

А відповідно до ч.6 ст.9 цього Кодексу загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу застосовуються у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження.

При цьому суд залишив поза увагою, що на даній стадії кримінального процесу він вирішує лише питання про відповідність чи не відповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, а встановлення фактичних обставин справи відбувається під час судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, суд не навів обґрунтованих мотивів, яким чином укладення угоди про визнання винуватості з двома із усіх обвинувачених у кримінальному провадженні, свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам закону.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню через істотні порушення кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

У зв`язку з цим апеляційний суд не перевіряє інші доводи апеляційних скарг.

Враховуючи, що ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК, та забезпечення можливості проведення нового розгляду судом першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити цим обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, кожному, з визначенням розміру застави.

Отже, апеляційну скаргу та клопотання прокурора необхідно задовольнити, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_22 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 412, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу та клопотання прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_22 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_17 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_18 та захисника ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 залишити без задоволення.

Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою:

ОСОБА_15 на строк 60 днів та визначити розмір застави - 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 617320 грн;

ОСОБА_17 на строк 60 днів та визначити розмір застави - 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 563640 грн;

ОСОБА_18 на строк 60 днів та визначити розмір застави - 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 563640 грн;

ОСОБА_19 на строк 60 днів та визначити розмір застави - 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 563640 грн;

ОСОБА_20 на строк 60 днів та визначити розмір застави - 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 563640 грн.

У разі внесення застави вважати обраним ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 запобіжний захід у виді застави та покласти на кожного з них на строк дії ухвали такі обов`язки:

прибувати до суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Полтавського апеляційного суду (UA0086573 в ДКС України м. Київ, ).

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4