Справа № 702/136/22
Провадження № 1-в/702/32/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову в задоволенні клопотання

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням

і направлення в місця обмеження волі

26.12.2022 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище клопотання Уманського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.05.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , засуджений вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.05.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Представник Монастирищенського РС філії Державна установа «Центр пробації» в Черкаській області звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання призначеного за вироком суду в місця обмеження волі ОСОБА_3 , посилаючись на те, що засуджений змінює місце проживання без повідомлення органу пробації, не з`являється на реєстрацію до органу пробації та не повідомляє про причини неявки.

У зв`язку із чим, 23.09.2022 було винесено письмове попередження, що у разі подальшого невиконання обов`язків або вчинення адміністративних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Таким чином, засуджений ОСОБА_3 ігнорує виконання вироку суду та обов`язків покладених на нього судом, намагається уникнути контролю за його поведінкою органом пробації, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення в період іспитового строку, а тому просять вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.05.2022 в місця обмеження волі строком на 1 рік.

В судовому засіданні представник пробації ОСОБА_5 клопотання підтримав повністю, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки засудженим у період іспитового строку не було вчинено нового кримінального правопорушення, заходи адміністративного впливу до нього не застосовувались, зміна місця проживання та неявка до органів пробації самі по собі не можуть свідчити, що засуджений не став на шлях виправлення та перевиховання.

Засуджений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що йому відомо про покладені на нього судом обов`язки. Так, він змінив місце свого проживання, оскільки баба з якою він проживав померла. Домоволодіння у якому він проживав разом із бабою перейшло у спадщину сину бабиного чоловіка, а тому він вимушено залишив місце проживання та переїхав до сестри. Проте, відносини з сестрою не склалися, та він вимушено переїхав до свого товариша. З приводу неявок на реєстрацію до органу з питань пробації він не з`являвся, оскільки знаходився на роботі у Київській області та працював неофіційно на будівництві, оскільки йому необхідні засоби для існування. Зобов`язався в майбутньому повідомляти щодо зміни місця проживання та з`являтись на реєстрацію до органу пробації. Просить не скасовувати іспитовий строк, надати йому шанс для виправлення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, особову справу № 07/2022 відносно ОСОБА_3 , суд вважає, що подання про скасування покарання з випробуванням та направлення його в місця обмеження волі не підлягає до задоволення та виходить з наступного.

Судом встановлено, що вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.05.2022 ОСОБА_3 , засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (а.о.с. 2 - 3).

Згідно з підпискою від 12.07.2022 ОСОБА_3 під особистий підпис попереджений про наслідки порушення умов та порядку відбуття іспитового строку та з днями явки на реєстрацію (а.о.с. 13, 21, 43, 53).

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 в період іспитового строку не повідомив про зміну місця проживання та 07.10.2022, 14.10.2022 та 21.102022 не з`явився на реєстрацію до Монастирищенського РС з питань пробації, за що працівниками Монастирищенського РС з питань пробації винесено письмове попередження (а.о.с. 52, 54).

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Згідно з ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 5 ст.166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, згідно ч. 2 ст.78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Пунктами 2, 3 розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Мінюста від 29.01.2019 №272/5, передбачено, що невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Відповідно до наданих ОСОБА_3 пояснень, які містяться в матеріалах особової справи, так і особисто в судовому засіданні, засуджений не з`явився на реєстрацію 07.10.2022, 14.10.2022 та 21.10.2022, оскільки в цей час був на заробітках в с. Васильківське Київської області, де займався будівельними роботами. Зобов`язався в майбутньому повідомляти щодо зміни місця проживання та з`являтись на реєстрацію до органу пробації.

При вирішенні питання про скасування засудженому ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з направлення його в місця обмеження волі для відбування покарання призначеного за вироком суду, суд враховує характеристики з місця проживання засудженого, відповідно до якої ОСОБА_3 характеризується посередньо.

Суд зазначає, що наведені у клопотанні органу пробації порушення обов`язків, встановлених вироком суду, з урахуванням наданих ним пояснень та характеру даних порушень, не можуть свідчити про його небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Засуджений нового кримінального правопорушення в період іспитового строку не вчинив, будь-яких інших порушень порядку відбування іспитового строку не допускав, до адміністративної відповідальності не притягувався. Суд вважає, що наявність вказаних в поданні порушень є недостатньою підставою для скасування ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця обмеження волі, для відбування покарання призначеного вироком суду.

Приймаючи до уваги вище зазначене, а також те, що поведінка засудженого не несе загрози для суспільства, що в свою чергу не потребує його ізоляції від суспільства, а тому клопотання (подання) не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 166 КВК України, ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання (подання) Уманського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.05.2022 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі, з іспитовим строком на 1 рік, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_1