У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу тримання під вартою

28 листопада 2022 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000164 від 02.09.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в :

прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Клопотання мотивує тим, що останній підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні № 0000164 від 02.09.2022.
Так Законом України від 24 березня 2022 року № 2142-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період воєнного стану" (далі - закон), який набрав законної сили 05 квітня 2022 року, пунктом 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено наступне - «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту» (код пільги 311).

Також Законом передбачено внесення змін до Митного кодексу України, а саме пунктом 911 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення", відповідно до яких тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом, але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей, зокрема звільняються від оподаткування ввізним митом автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

Згідно з класифікатором звільнень від сплати митних платежів при ввезенні товарів на митну територію України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 (із змінами), встановлено код пільг «311» із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком, податком на додану вартість.

Після набрання чинності Закону України від 21.06.2022 року №2325-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду пільг з оподаткування», тобто після 00 год. 01.07.2022 року втратили чинність пункти 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та пунктом 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Митного кодексу України.

Статтею 74 Митного кодексу України визначено, що митний режим імпорту (випуск для вільного обігу) це митний режим ,відповідно до якого іноземні товари після сплати всіх митних платежів, встановлених законами України на імпорт цих товарів, та виконання усіх необхідних митних формальностей, випускаються для вільного обігу на митній території України.

Метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 631.

Відповідно пункту 2.1 наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 631, для здійснення митного оформлення товарів Декларант подає до ПМО МД, заповнену згідно з обраним митним режимом, її електронну копію (у разі подання МД на паперовому носії), рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, ДМВ.

Відповідно статті 278 Митного кодексу України датою виникнення податкового зобов`язання із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Датою виникнення податкових зобов`язань із сплати ПДВ відповідно пункту 187.8 статті 187 та акцизного податку, відповідно пункту 216.4 статті 216 Податкового кодексу України є дата подання контролюючому органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання контролюючим органом у визначених законодавством випадках.

Відповідно статі 295 Митного кодексу України нарахування митних платежів здійснюється декларантом або іншою особою, на яку покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на митні органи.

Для цілей нарахування митних платежів застосовуються ставки, що діють на день подання митному органу митної декларації на товари, а в разі якщо митне оформлення здійснюється без подання митної декларації - на день його здійснення.

Нарахування сум митних платежів здійснюється у валюті України.

У разі якщо для цілей обчислення митних платежів, у тому числі визначення митної вартості товарів, необхідно зробити перерахування іноземної валюти, застосовуються курси валют, визначені відповідно статті 31 Митного кодексу України, якою передбачено, що для цілей здійснення митних формальностей щодо товарів і транспортних засобів комерційного призначення застосовується офіційний курс валюти України до іноземної валюти, встановлений Національним банком України, що діє на 0 годин дня подання митної декларації, або дня здійснення митних формальностей, якщо вони здійснюються без подання митної декларації.

Враховуючи вище зазначене, пропуск та митне оформлення окремих товарів окремими суб`єктами, визначеними Законом України від 24 березня 2022 року № 2142-IX, у період з 05 квітня 2022 року до 00 годин 01.07.2022 року здійснюється із звільненням від сплати митних платежів відповідно до цього Закону.

Після набрання чинності Закону України від 21.06.2022 року №2325-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду пільг з оподаткування», тобто після 00 год. 01.07.2022 року втратили чинність пункти 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та пунктом 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Митного кодексу України.

Листом від 30.06.2022 № 10/10-01/7/162 Держмитслужба повідомила територіальні органи Держмитслужби, що 30 червня 2022 року в газеті «Голос України» від 30.06.2022 № 135 (7885) опубліковано Закон України від 21 червня 2022 року № 2325-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування» (далі - Закон № 2325).

Згідно з пунктом 1 розділу II Закону № 2325 цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім абзацу третього пункту 2 розділу І (щодо виключення підпунктів 69.24, 69.25 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України) та абзацу сьомого підпункту 1 пункту 2 розділу II (щодо виключення абзаців першого, третього і четвертого підпункту 1 пункту 911 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України) цього Закону, які набирають чинності з 1 липня 2022 року.

Отже, Закон № 2325 набирає чинності з 0 годин 01 липня 2022 року.

Також, Держмитслужба листом від 30.06.2022 №08-1/15-01-03/7/3617 повідомила, що зв`язку з набранням 01.07.2022 чинності Законом України від 21 червня 2022 року № 2325-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування", з 0 годин 01.07.2022 пільги за кодами «223», «224», «311» не застосовуються та митне оформлення товарів та транспортних засобів, ввезення яких на митну територію України відбулося після набрання чинності Законом №2325, здійснюється на загальних підставах.

Тобто, у випадку митного оформлення транспортних засобів, доставлених на митницю призначення (зону митного контролю) після 0 годин 01.07.2022, керуючись вимогами ч. 1 ст. 263 Митного кодексу України повинні бути відмовлені в митному оформленні.

Незважаючи на свою обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно- правових актів, ОСОБА_5 умисно використав своє службове становище державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, що заподіяло тяжких наслідків державним інтересам, вчинив злочин за наступних обставин.

Так, відповідно до Графіків виходу на роботу працівників відділу митного оформлення № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці на червень та липень 2022 року, 30.06.2022 на чергування в період часу з 14:59 год. по 23:59 год., а також 01.07.2022 в період часу з 09:00 год. по 18:00 год. в складі відділу митного оформлення № 4 (надалі ВМО № 4) митного поста «Городок» Львівської митниці, поміж інших, заступив державний інспектор ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_5 .

Відповідно до наказу № 58-о від 30.06.2021 за державним інспектором ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_5 закріплено особисту номерну печатку № 599, штамп «Під митним контролем» № 599 та спеціальний пломбір з пуансонами № 599.

Так, 30.06.2022 близько 15:00 год. державний інспектор ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці ОСОБА_5 заступив до виконання своїх службових обов`язків безпосередньо на митному пості «Городок» Львівської митниці, що за адресою: Львівська область, Львівський район, село Зимна Вода,вулиця Городоцька, 16.

Цього ж дня, в період часу з 23:01 год. по 23:47 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці, використовуючи логін « НОМЕР_1 », який надавав йому право доступу до автоматизованої системи митного оформлення (надалі АСМО) «Інспектор», вніс до вказаної бази даних відомості про прийняття митних декларації від 30.06.2022 №№UA209200/2022/013025, UA209200/2022/013041, UA209200/2022/013045, UA209200/2022/013048, UA209200/2022/013050, UA209200/2022/013054, UA209200/2022/013055, UA209200/2022/013032, UA209200/2022/013023, UA209200/2022/013022, UA209200/2022/013021, UA209200/2022/013020, UA209200/2022/013018, UA209200/2022/013017, UA209200/2022/013016, UA209200/2022/013014, UA209200/2022/013037 до митного оформлення, в супереч того, що транспортні засоби, за вище вказаними митними деклараціями, згідно даних ЄАІС Держмитслужби та відомостей зазначених у виїзді із ЗМК в ПІК «Інспектор» перетнули державний кордон України після прийняття митних декларацій до митного оформлення, таким чином ОСОБА_5 забезпечив подальшу реалізацію свого злочинного умислу у здійснення митного оформлення транспортних засобів за вказаними вище митними деклараціями, із застосування преференції з пільгового розмитнення,а саме із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість.

В подальшому, на наступний день, а саме 01.07.2022 ОСОБА_5 , в ході проведення митних формальностей щодо транспортних засобів за митними деклараціями від 30.06.2022 №№UA209200/2022/013025, UA209200/2022/013041, UA209200/2022/013045, UA209200/2022/013048, UA209200/2022/013050, UA209200/2022/013054, UA209200/2022/013055, UA209200/2022/013032, UA209200/2022/013023, UA209200/2022/013022, UA209200/2022/013021, UA209200/2022/013020, UA209200/2022/013018, UA209200/2022/013017, UA209200/2022/013016, UA209200/2022/013014, UA209200/2022/013037 будучи обізнаним про те, що транспортні засоби прибули в зону митного контролю ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці 01.07.2022, що підтверджується перепустками, або за відсутності перепусток згідно даних ЄАІС Держмитслужби, тобто, усвідомлюючи, що митні декларації подані з порушенням вимог частини першої статті 263 митного кодексу України, умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи власників транспортних засобів та сприяння їм в ухиленні від сплати обов`язкових митних платежів, використовуючи своє службове становище, безпідставно здійснивмитне оформлення транспортних засобів відповідно до норм Закону України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», застосувавши код пільг «311» із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком, та податком на додану вартість, та не відмовив в митному оформленні по причині їх подання з порушенням вимог частини першої статті 263 митного кодексу України.

Надалі ОСОБА_5 , знаходячись у службовому приміщенні митного поста «Городок» Львівської митниці, що за адресою: Львівська область, Львівський район, село Зимня Вода, вулиця Городоцька, 16, з метою завершення митних формальностей та випуску транспортних засобів у вільних обіг, без сплати обов`язкових митних платежів, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, використовуючи логін «LV077137», який надавав йому право доступу до АСМО «Інспектор», вніс до вказаної бази даних відомості про завершення митного оформлення щодо транспортних засобів, за митними деклараціями від 30.06.2022 №№UA209200/2022/013025, UA209200/2022/013041, UA209200/2022/013045, UA209200/2022/013048, UA209200/2022/013050, UA209200/2022/013054, UA209200/2022/013055, UA209200/2022/013032, UA209200/2022/013023, UA209200/2022/013022, UA209200/2022/013021, UA209200/2022/013020, UA209200/2022/013018, UA209200/2022/013017, UA209200/2022/013016, UA209200/2022/013014, UA209200/2022/013037 застосувавши пільги з кодом «311» із звільнення від оподаткування ввізним митом, акцизним податком, та податком на додану вартість, чим надав можливість власникам транспортних засобів ухилитись від сплати обов`язкових митних платежів.

Відтак, внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , власники транспортних засобів ухилилися від сплати обов`язкових митних платежів на загальну суму 1 669 897,38 грн. внаслідок зловживання своїм службовим становищем ОСОБА_5 , недоотримано державним бюджетом України, що більш ніж у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 01.01.2022 та, згідно положень п. 4 Примітки до ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками.

Про підозру у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_5 повідомлено 25 листопада 2022 року. З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, можепереховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
А тому прокурор вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень. Разом з тим, при виконанні судом вимог ч.4 ст. 183 КПК України, щодо визначення застави, враховуючи передбаченні ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України обставини, є необхідним визначити останньому заставу у розмірі 673 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі не менше 1 669 897 (одного мільйона шістсот шістдесят девять тисяч вісімсот дев`яносто сім) гривень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, окрім цього не заперечує про визначення розміру застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Підозрюваний вину не визнав, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.
Захисник підтримав позицію свого підзахисного, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000164 від 02.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України. Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_5 повідомлено 25 листопада 2022 року.
У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При розгляді даного подання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному, яку слідство обґрунтовує: рапортом про виявлення ознак кримінального правопорушення від 01.09.2022; повідомленням оперативного підрозділу від 05.09.2022; актом про результати перевірки з окремих питань від 22.09.2022; посадовими обов`язками підозрюваного; актом про результати перевірки з окремих питань від 11.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; іншими матеіралами кримінального провадження № 0000164.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які обгрунтовуються слідчим у заявленому клопотанні, а саме підозрюваний, перебуваючи на волі, можеухилятися від органу досудового розслідування та суду оскільки злочин, які інкримінується ОСОБА_5 є тяжким, у разі доведення вини ОСОБА_5 може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та останній, будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за інкримінований йому злочин, а також в силу своєї обізнаності у формах та методах роботи правоохоронних органів, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у тому числі в Республіці Польща, з урахуванням місця роботи останнього на ділянці державного кордону. Разом з цим, ОСОБА_5 , може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України.

Окрім цього ОСОБА_5 може спілкуватися з невстановленими зазначеними вище особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останньому допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.

Крім того, вільне спілкування із службовими особами Львівської митниці, з якими підозрюваний підтримує відносини в силу виконання службових обов`язків, та може бути використане останнім для незаконного впливу останнього на заявника, внаслідок своїх безпосередніх дій чи за допомогою дій третіх осіб. Також підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, може спонукати працівників митниці щодо підробки документів, які виправдовували б його дії.
Так кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.
Крім того, як зазначає ЄСПЛ, існують різні критерії доведеності необхідні для звинувачення (як правило, доведеність за відсутності обґрунтованих сумнівів) та переслідування (як правило, обґрунтована підозра у скоєнні злочину) особи. Отже, можуть бути звичайно такі випадки, коли обґрунтована підозра не призводить у результаті судового розгляду до засудження особи за відсутності обґрунтованих сумнівів. Однак, у таких ситуаціях держава має законний інтерес забезпечити, аби особи, щодо яких існує обґрунтована підозра у скоєнні злочину, не намагались ухилитися від правосуддя або підірвати належне проведення судового розгляду, у ході якого має бути розглянуто питання про їхню винність або невинність ( «СПРАВА LAVRECHOV ПРОТИ ЧЕСЬКОЇ РЕСПУБЛІКИ», рішення від 20.06.2013, заява № 57404/08, п. 50).
Наявність обґрунтованої підозри є умовою sine qua non законності застосування запобіжного заходу.
Зокрема, обґрунтованими є доводи прокурора про те, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, підозрюється у скоєнні систематичних злочинів, вчинення яких тривало на зхначному відрізку часу та вимагало кваліфікованої підготовки. Зазначене свідчить про його схильність до вчинення злочинів
Враховуючи наведені вище обставини, прихожу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід - тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, саме стаття 5 Конвенції розкриває питання права на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до прецедентного права Суду, гарантія, передбачена статтею 5§3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні (дивіться Мангурас проти Іспанії [ВП], №. 12050/04, § 78, ЄСПЛ 2010 року). Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (дивіться Неймайстер проти Австрії, 27 червня 1968 року, § 14, серія А 8). Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого (дивіться Maнгурас, наведена вище, § § 79 - 80). Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити (дивіться Toшев проти Болгарії, № 56308/00, § 68, 10 серпня 2006 року; і Iванчук проти Польщі, № 25196/94, § 66, 15 листопада 2011 року).
Навіть якщо рішення національних судів про відмову звільнення під заставу засновані на «відповідних» і «достатніх» підставах Суд повинен також встановити, чи виявили компетентні національні органи влади «особливу ретельність» при вирішенні цього питання. Суд вважав, що цей критерій повинен бути доречним навіть у зв`язку з рішенням щодо визначення умов звільнення під заставу після того, як звільнення під заставу було офіційно дозволено, якщо особа залишилася в ув`язненні внаслідок відсутності можливості внести заставу (дивіться Koлаковіч проти Мальти, № 76392/12, § 74, 19 березня 2015 року).
Так, у справі Mangouras v. Spain ЄСПЛ вказав, що оскільки зростаючий стандарт в галузі захисту прав людини відповідно і неминуче вимагав більшої твердості при оцінці порушень фундаментальних цінностей демократичних суспільств, при визначенні розміру застави не можна виключати прийняття до уваги професійного середовища, яке сформувало обставини для даної діяльності, з метою забезпечення ефективності даного заходу.
Так у цій справі заявнику було призначено заставу у сумі 3 000 000 євро і було встановлено, що вказана сума, швидше за все, перевищувала платоспроможність заявника. Однак, враховуючи винятковий характер справи та величезний збиток ЄСПЛ визнав, що визначення застави у такому розмірі не є порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції.
Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. CzechRepublic від 25.04.2000 (заява № 31315/96, пункт 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ні в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.
Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Слідчий суддя враховує, що ймовірний злочини віднесений до категорії тяжких.
Тому, виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси кримінального провадження, вважаю, що підозрюваному слід визначити заставу у розмірі 161 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2022 року.
На думку слідчого судді, такий розмір застави достатньою мірою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.
Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , рахувати з часу проголошення ухвали - 28 листопада 2022 року о 16:10 год.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 161 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 400 000 грн.
У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту (м. Львів), в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 , понятими та експертами які проводитимуть експертні дослідження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1