Справа № 761/9570/22
Провадження № 1-кс/761/5447/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участі

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна, адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000568 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1 КК України,

в с т а н о в и в :

представник власник майна, адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000568 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1 КК України, на земельну ділянку загальною площею 3,6199 га з кадастровим номером :04:006:0005 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області та перебуває у користуванні ТОВ «Роза -Л» на підставі договору оренди.

Клопотання мотивоване тим, що арешт підлягає скасуванню, оскільки 27.07.2020 померла ОСОБА_5 у власності якої знаходились вищезазначена ділянка, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 04.08.2020. Так, ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом на спадкове майно померлої, в тому числі на вищевказану земельну ділянку.

Таким чином, наявність даного арешту, в тому числі на земельну ділянку померлої фактично позбавляє спадкоємця змоги, належним чином, оформити свої спадкові права у визначеному законі порядку. ОСОБА_4 є добросовісним набувачем вказаної земельної ділянки, та не є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000568.

Посилаючись на зазначене, представник власник майна просить скасувати накладений арешт з огляду на необґрунтованість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судове засідання представник власника майна, не з`явився, однак направив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України неявка сторін не є перешкодою для розгляду клопотання, при цьому, в розпорядженні слідчого судді наявні достатні матеріали для прийняття рішення по суті.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, матеріали клопотання про арешт майна, дійшла до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.09.2019 накладено арешт в тому числі на земельну ділянку загальною площею 3,6199 га з кадастровим номером :04:006:0005 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, яка на праві власності належала ОСОБА_5 на підставі Проекту приватизації земель ПАТ «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравенської та Нещерівської сільських рад Обухівського району Київської області, розробленого підприємцем на підставі розпоряджень Обухівської районної державної адміністрації від 28.12.2012 № 385 від 21.10.2013 № 370 із забороною відчуження та розпорядження.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно слідчий суддя виходив з тих обставин, що ГУНП у Київській області здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні №0000568 від 01.08.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-2 КК України.

Підставою для накладення арешту послугувало те, що земельна ділянка загальною площею 3,6199 га з кадастровим номером :04:006:0005 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області підпадає під ознаки речового доказу, оскільки є об`єктом кримінально-протиправних дій, а накладення арешту є необхідним з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантовано право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Тлумачення положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справі ««EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України»:

«...1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 року, Series AN 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, п. п. 49 - 62 від 10 травня 2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series AN 98)...».

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закон. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 01 серпня 2019 року, питання про арешт майна вирішено ухвалою слідчого судді ще 16 вересня 2019 року, в той час як на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, власник арештованого майна не набув жодного процесуального статусу, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та суттєво обмежує непорушне право власника на мирне володіння своїм майном, закріплене Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, наведене вище дає підстави для висновку, що в кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на згаданий об`єкт нерухомого майна, порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

А тому, необхідно скасувати арешт, накладений на земельну ділянку загальною площею 3,6199 га з кадастровим номером :04:006:0005 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області.

На підставі наведеного, клопотання представника власник майна, адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, слід задовольнити, а арешт майна - скасувати.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання представника власник майна, адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000568 від 01.08.2019, за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000568 від 01.08.2019, а саме з земельної ділянки загальною площею 3,6199 га з кадастровим номером :04:006:0005 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області, що на праві власності належить ОСОБА_5 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1