КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1196/2023 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 1 ст. 185КК Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінки, Васильківського району, Київської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року ОСОБА_9 визнано невинуватим та на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України виправдано у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_9 .

Вирішено питанні про речові докази.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 23.02.2018, близько 12 год. 20 хв., він прийшов до приміщення військторгу «Вік-Тайлор», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 32, де помітив, що продавець-консультант залишив без нагляду касову зону та пішов до другого залу надавати консультації покупцям. У цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь з метою особистого збагачення, ОСОБА_9 близько 12 год. 25 хв. переслідуючи корисливий мотив, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до касової зони військторгу «Вік-Тайлор» та відчинивши шухляду, в якій зберігалась виручка в сумі 23 647 грн, таємно викрав грошові кошти в сумі 9 800 грн., які належать ФОП ОСОБА_10 . Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 просить скасувати виправдувальний вирок щодо ОСОБА_9 у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді арешту строком на 6 місяців; покласти на ОСОБА_9 процесуальні витрати.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає про те, що судом безпідставно визнано недопустимими доказими дані, які містяться у відеозаписі з камери спостереження в приміщенні військторгу «Вік-Тайлор» за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 32; дані протоколу огляду вказаного відеозапису від 27.02.2018; дані постанови про визнання відеозапису речовими доказами від 11.05.2018; дані висновку експерта №9/137 від 29.03.2018.

Так, відеозапис з камери спостереження в приміщенні військторгу «Вік-Тайлор» за адресою м. Київ, вул. Мельникова, 32, був отриманий органом досудового розслідування із дотриманням вимог ст.ст. 40, 56, 223 КПК України. Потерпілий ОСОБА_10 добровільно надав диск з копією вказаного відеозапису, на його отримання слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 було надано доручення від 23.02.2018 співробітникам ВКП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві. Відсутність в листі ФОП ОСОБА_10 даних про носій інформації, на якому міститься відеозапис, а також даних про те, хто отримав диск, на думку прокурора не свідчить про недопустимість доказу.

Крім того, прокурор вважає, що слідчим виконані вимоги ст. 290 КПК України щодо відкриття стороні захисту доказів, а саме відеозапису з камери спостереження в приміщенні військторгу «Вік-Тайлор», оскільки остання не довела, що слідчим не надано можливості скопіювати під час ознайомлення вказаний відеозапис. Диск із копією запису був наданий захиснику на його вимогу під час досудового розслідування. У сторони обвинувачення не було підстав відмовляти захиснику в здійснення копіювання запису, натомість у сторони захисту була зацікавленість не зробити таке копіювання. Тому вказаний доказ був безпідставно визнаний судом недопустимим, як і висновок експерта №9/137 від 29.03.2018, проведений на підставі відеозапису.

Надані стороною обвинувачення докази доводять вину ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, на думку прокурора, суд першої інстанції безпідставно не взяв їх до уваги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та захисника, які заперечили проти скасування вироку, оскільки вважають його законним та обґрунтованим, пояснення потерпілого, який поклався на розсуд суду, дослідивши докази, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів погоджується з висновкам суду першої існтанції про те, що стороною обвинувачення не доведено, що крадіжку майна ФОП ОСОБА_10 за обставин, викладених у обвинуваченні, вчинено ОСОБА_9 .

Так, будучи допитаним обвинувачений ОСОБА_9 заперечив свою причетніть до крадіжки грошових коштів ФОП ОСОБА_10 та показав, що у вказаний в обвинуваченні час перебував в іншому місті.

В обґрунтування вини ОСОБА_9 прокурором надано наступні докази: - дані, які містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.02.2018, відповідно до якого ОСОБА_10 повідомив, що 23.02.2018, в період часу з 12 год. 20 хв. по 12 год. 25 хв. в приміщенні магазину (воєнторг) «VIK - TAILOR», що за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 32, невідома особа чоловічої статі шляхом відкритого доступу до каси магазину, таємно викрала грошові кошти на суму 9800 грн. (т.1 а.с.41);

- дані, які містяться в протоколі огляду місця події від 23.02.2018 з план-схемою та фототаблицею, відповідно до яких зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину, при цьому встановлено, що в другій верхній шухляді зберігається каса (виручка) військторгу. На час огляду в шухляді знаходиться 13847грн. Відеокамера, що зліва від входу направлена в бік касової зони;

- дані, які містяться в протоколі огляду від 27.02.2018, відповідно до якого оглянутий відео-файл під назвою «Военторг_ІР камера 3 Военторг_1942 -2811-1470791.mp4», згідно якого виявлено, як 23.02.2018, в період часу з 12:18 по 12:19 год., особа чоловічої статі, одягнена в балоньову куртку синього кольору, хутряну шапку чорного кольору, зайшла до приміщення військторгу «Вік-Тейлор», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 32, де помітила, що продавець-консультант залишив без нагляду касову зону та пішов до другого залу надавати консультації покупцям, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, особа підійшла до касової зони військторгу «Вік-Тайлор», та, відчинивши шухляду, в якій зберігалась кошти, таємно викрала грошові кошти, після чого вийшов з магазину;

- дані, які містяться в постанові про визнання речовими доказами від 11.05.2018, відповідно до якої диск для лазерних систем зчитування з відео-файлами камер відеоспостереженняі військторгу «Вік-Тайлор» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002297 від 23.02.2018;

- дані, які містяться в протоколі освідування особи від 28.02.2018, відповідно до якого було проведено освідування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під відеозйомку з подальшим записом на CD-R диск;

- дані, які містяться у висновку експерта № 9/137 від 29.03.2018, відповідно до якого у відеофайлах «Военторг_ІР камера 3 Военторг_1942 _2811_1470791.mp4» та «Военторг_IP камера 3 _Военторг_5955 _1451_1303878.mp4» з камер відеоспостереження військторгу «Вік-Тайлор» на диску для лазерних систем зчитування формату DVD+R з написом «hp» (код на внутрішньому колі ДЛСЗ «PSP6AORK301247 69D5) у зображеннях особи чоловічої статі, одягненої у балоньову куртку синього кольору, хутряну шапку чорного кольору та у порівняльних зразках гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зображена одна й та сама особа.

Також на обґрунтування винуватості ОСОБА_9 прокурор посилався на показання потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_13 , які були допитані в судовому засіданні. Вказані особи повідомили про обставини виявлення відсутності грошових коштів у касі воєнторгу, не змогли вказати хто саме вчинив крадіжку, оскільки не бачили. Крім того, потерпілий повідомив про обставини надання органу досудового розслідування відеозапису з камери спостереження воєнторгу. При цьому він зазначив, що відеозапис надав добровільно, хто саме і кому передавався запис він не пам`ятає. Аналогічні показання потерпілий надав і в суді апеляційної інстанції.

Стаття 290 КПК України регламентує процедуру відкриття матеріалів сторонами кримінального провадження один одному. Зокрема, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Відповідно до протоколу надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 19.06.2018 після ознайомлення захисником зазначено, що будь-які речові докази стороні захисту не відкривались та не було надано можливості їх скопіювати, а саме інформацію, що міститься на диску для лазерних систем зчитування (відеофайли з камери відеоспостереження воєнторгу "Вік-тейлор"); інформацію, що міститьтся на диску для лазерних систем зчитування (відеофайл освідування ОСОБА_9 ); інформацію, що міститься на диску для лазерних систем зчитування (міститься в пакеті як додаток до висновку експерта №9/137 від 29.03.2018). При цьому вказаний протокол не містить застереження слідчого про те, що такі дії були з причин відмови сторони захисту таким шляхом ознайомлюватися з інформацією, що міститься на дисках.

На думку колегії суддів, стороною обвинувачення не були виконані вимоги ст. 290 КПК України щодо відкриття стороні захисту матеріалів, а саме відеофайлів з камери відеоспостереження воєнторгу "Вік-тейлор"; відеофайлу освідування ОСОБА_9 ; інформації, яка міститься на диску в пакеті як додаток до висновку експерта №9/137 від 29.03.2018. Тому відомості, які містяться на вказаних носіях, не могли бути використані судом першої інстанції як докази винуватості ОСОБА_9 , і обгрунтовано визнані судом недопустимими. Враховуючи, що ведеозапис освідування обвинуваченого є невідємною частиною протоколу проведення такої слідчої дії як освідування особи, а додаток до експертизи відповідно висновку експерта, а також недопустимість даних відео камер спостереження, відомості, що міястяться у протоколі освідування, висновку експерта є також недопустимими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що копія відео з камери спостереження воєнторгу надавалася слідчим захиснику до закінчення досудового розслідування та виконання вимог ст. 290 КПК України, не спростовують висновки суду про недопустимість доказу, оскільки захисник має право, а слідчий зобов`язаний надати можливість оглянути та скопіювати особисто захисником відозапис з носія, який безпосередньо був отриманий органом досудового розслідування та визнаний речовим доказом.

Разом з тим, заслуговують на уваги доводи апеляційної скарги прокурора про безпідставне посилання суду першої інстанції як на підставу визнання даних відеозапису з камер спостереження воєнторгу недопустимим доказом порушення вимог закону при його отриманні. Так, відповідно до ст. 56 КПК України потерпілий має право подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду. В даному випадку потерпілий сам виявив відеозапис та надав його органу досудового розслідування. Подання доказу потерпілим та отримання його слідчим не є слідчою або розшуковою дією, а тому не регламентується процесуальними нормами. Однак, з урахуванням викладеного вище, такі доводи прокурора не свідчать про можливість взяття до уваги даних відео з камери спостереження.

У зв`язку з недопустимістю зазначених вище доказів, відсутністю інших доказів винуватості ОСОБА_9 , а також наданням стороною захисту доказів непричетності обвинуваченого до скоєння крадіжки, які не були спростовані стороною обвинувачення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до вимог процесуального та матеріального закону постановив виправдувальний вирок.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України винність особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи в учиненні кримінального правопорушення. Підставою для обвинувального вироку суду є така сукупність достовірних доказів, що отримані з додержанням законодавства, розглянуті в судовому засіданні та є достатніми для безспірного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки складу кримінального правопорушення, вчинив це діяння обвинувачений і його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена судом. Забезпечення доведеності вини є одним з основних конституційних принципів основ судочинства (п.3 ч.3 ст.129 Конституції України, п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення під час судового розгляду не було доведено поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Тому, не вбачає підстав для скасування вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_14 та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_9 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та виправдано, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

Судді:

_________________ _________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/1196/2023 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1

№761/24411/18

Категорія КК: ч. 1 ст. 185КК Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінки, Васильківського району, Київської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_9 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та виправдано, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголосити 6 лютого 2023 року о 10 годині 30 хвилин.

Судді:

_________________ _________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4