Справа № 541/227/23
№ провадження 1-кп/541/86/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2023 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої- ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000020 від 15.01.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бурбино Семенівського району Полтавської області, українця, громадянина України, холостого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 21.02.2022 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 с. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

у вчинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

14.01.2023, близько 18 год., між ОСОБА_4 , який правомірно перебував в приміщенні житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ,: на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт з ОСОБА_5 .

У ході даного конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, умисно, силою правої руки, зігнутої в кулак, спричинив удар в область лобної ділянки голови ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_5 намагалась захиститись, що ще більше розлютило ОСОБА_4 і він наніс ще один удар кулаком правої руки в лобну ділянку голови ОСОБА_5 . Далі, коли ОСОБА_5 повернулась обличчям до дверей, ОСОБА_4 здійснив поштовх руками в спину ОСОБА_5 , внаслідок чого остання втратила рівновагу та вдарилась обличчям об дерев`яну коробку дверей до кімнати.

Протиправними діями ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 61 від 18.01.2023, у вигляді закритого перелому кісток носу праворуч, без зміщення; синців, що розташовані навколо правого ока, навколо лівого ока, в ділянці перенісся, на кінчику носа, на нижній губі в середній частині, які могли утворитися від дії твердих тупих предметів та по давності можуть відповідати даті та обставинам і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України: нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

24 січня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,471,473,474 КПК України, укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст.125 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілою, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 і призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Потерпіла ОСОБА_5 також просила дану угоду з ОСОБА_4 затвердити та призначити останньому узгоджений між ними вид та розмір покарання.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали, які надійшли з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним, приходить до висновку, що угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним слід затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до кримінальних проступків.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 2 ст. 125 КК України.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 : щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, та обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального проступку в стані алкогольного сп`яніння, особу ОСОБА_4 , якій раніше судимий, тобто, всі обставини, які цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, визначеному в межах санкції статті.

Покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміють положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлюють наслідки невиконання угоди про примирення, які передбачено ст. 476 КПК України.

При цьому суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 122, 124, 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 24 січня 2023 року.

Визнати винним ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази: оптичний носій інформації диск білого кольору на якому міститься віде-файли події які сталися 14.01.2023 за адресою АДРЕСА_2 залишити в матеріалах кримінального провадження №0000020 від 15.01.2023.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому,потерпілому, прокурору.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1