В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/242/23

Провадження № 1-кп/936/49/2023

20.04.2023 р. смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 05.01.2023 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дмитров, Московської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм у ФОП ОСОБА_6 , не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним 03 січня 2023 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою АДРЕСА_2 , де йому було запропоновано отримати повістку на відправку на 05 січня 2023 року.

У свою чергу, ОСОБА_4 отримав дану повістку на відправку та включений в поіменний список військовозобов`язаних для направлення в команду № НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 . Зокрема будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про кримінальну відповідальність за відмову від отримання повістки під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України №69-2022 від 24.02.2022. Однак, ОСОБА_4 достовірно знаючи, про мобілізацію, відповідно до Указу Президента України №64-2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25 березня 1992 року №2232-XII, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69-2022 отримавши повістку та будучи включений в поіменний список військовозобов`язаних для направлення в команду № НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повідомив, що відмовляється бути призваним по мобілізації, а тому за таких обставин ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.336 КК України ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суворо обвинуваченого не карати та врахувати те, що обвинувачений у вчиненому злочині щиро розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення і його дії вірно кваліфіковано за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Відповідно до ст.65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші особливості справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості скоєного злочину.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований та згідно характеристики із місця роботи зарекомендував себе як відповідальний та працьовитий працівник, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на «Д» обліку у наркологічному та психіатричному кабінеті при Воловецькій ЦЛ не перебуває.

Обговорюючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд бере до уваги, щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 обставин - судом не встановлено.

З досудової доповіді Мукачівського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області від 18.04.2023 року вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб) і застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, можливе за умови здійснення нагляду.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції ст.336 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, із урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не пред`являвся. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 371, 373,374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1