УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001979 від 03.08.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001979 від 03.08.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №001979 від 03.08.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що до СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшла зава від директора філії «Київпастранс» тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №2 ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 у невстановлений час, шахрайським шляхом заволодів нерухомим майном, а саме будинками, що за адресою: АДРЕСА_1 , що перебували на балансі підприємства, тим самим завдавши територіальній громаді міста Києваматеріальної шкоди в особливо великих розмірах. Так, встановлено, що на балансі філії КП «Київпастранс» тролейбусного ремонтно-експлуатаційного депо №2, перебувало 7 (сім) побутових будинків 1987-1989 років за адресою: АДРЕСА_1 . 18.04.2019 державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» м. Києва ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 10.06.2002 між Ржищівське міське споживче товариство, та Експерементальне виробничо-технічне підприємство «Автореммонтажналадка, та технічної наданої документації зареєстровано за останніми право власності на об`єкт житлової нерухомості - громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами: Будівлі: адміністративна будівля - літера «А» - 25,9 кв.м, будинок відпочинку - «Б» - 20,6 кв.м., будинок відпочинку «В» -32 кв.м, будинок відпочинку «Г» - 32 кв.м, будинок відпочинку «Д» - 32 кв.м, будинок відпочинку «Е» - 32 кв.м, будинок відпочинку «Є» - 32 кв.м, будинок відпочинку «Ж» - 32 кв.м, будинок відпочинку «З» - 32 кв.м, будівля охорони «К» -20,5 кв.м, будинок відпочинку «Л» - 32 кв.м, вбиральня «М» - 17,4 кв.м, будинок відпочинку «Н» - 32 кв.м, будинок відпочинку «О» - 32 кв.м; Господарські допоміжні споруди: вбиральня літера «П» - 20,4 кв.м, вбиральня «Р» - 20,4 кв.м, літній душ «С» - 36 кв.м, літній душ «Т» - 36 кв.м., літній душ «У» - 36 кв.м, літній душ «Ф» - 36 кв.м за реєстраційним номером 000 (номер запису про право власності/довірчої власності: 31296940 від 18.04.2019). В подальшому 23.04.2019 державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» м. Києва ОСОБА_6 на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 23.04.2019, договору про внесення паю від 23.04.2019, протоколу №4 загальних зборів членів Житлово-Будівельного кооперативу «Беррі Хілл» право власності на вказаний об`єкт за реєстраційним номером 000 зареєстровано за Житлово-Будівельним кооперативом «Беррі Хілл», (номер запису про право власності/довірчої власності: 31330631 від 23.04.2019).

09.12.2022 року постановою старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 визнано речовим доказом у кримінальному №001979: об`єкти житлової нерухомості та господарські допоміжні споруди за реєстраційним номером 000.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

В судове засіданняпрокурор не з`явився, про дату та час повідомлявся належним чином. Проте, від прокурора ОСОБА_3 надійшла заява про судовий розгляд клопотання без його участі, яке підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання з метою забезпечення арешту майна, в силу ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе здійснити без повідомлення власника майна.

Вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Зі змісту клопотання прокурора та долучених до нього матеріалів вбачається, що СВ Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №001979 від 03.08.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

09.12.2022 року постановою старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 визнано речовим доказом у кримінальному №001979: об`єкти житлової нерухомості та господарські допоміжні споруди за реєстраційним номером 000.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що майно, зазначене у клопотанні прокурора - цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу у даному кримінальному провадженні, а тому на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту із забороною відчуження та розпорядження вказаним у клопотанні майном.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають, не допускається.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №001979 від 03.08.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: об`єкт житлової нерухомості - громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами: Будівлі: адміністративна будівля - літера «А» - 25,9 кв.м, будинок відпочинку - «Б» - 20,6 кв.м., будинок відпочинку «В» -32 кв.м, будинок відпочинку «Г» - 32 кв.м, будинок відпочинку «Д» - 32 кв.м, будинок відпочинку «Е» - 32 кв.м, будинок відпочинку «Є» - 32 кв.м, будинок відпочинку «Ж» - 32 кв.м, будинок відпочинку «З» - 32 кв.м, будівля охорони «К» -20,5 кв.м, будинок відпочинку «Л» - 32 кв.м, вбиральня «М» - 17,4 кв.м, будинок відпочинку «Н» - 32 кв.м, будинок відпочинку «О» - 32 кв.м; Господарські допоміжні споруди: вбиральня літера «П» - 20,4 кв.м, вбиральня «Р» - 20,4 кв.м, літній душ «С» - 36 кв.м, літній душ «Т» - 36 кв.м., літній душ «У» - 36 кв.м, літній душ «Ф» - 36 кв.м за реєстраційним номером 000, що за адресою: АДРЕСА_1 , без заборони використання житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя