пр. № 1-кс/759/3656/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0001954 від 06.03.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва 19.10.2022 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження №0001954 від 06.03.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що в проваджені Святошинського РУ ГУ НП в місті Києві перебуває кримінальне провадження №0001954 від 06.03.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України. Дане кримінальне провадження розпочато 06.03.2017 за заявою ОСОБА_6 про те, що невстановлені особи підробили документи, які стали підставою для перереєстрації нежитлового приміщення а адресою: АДРЕСА_1 .

В рамках зазначеного кримінального провадження у судовій справі №759/4977/21 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 17.03.2021 та ухвалою Київського апеляційного суду від 17.05.2021 накладено арешт на майно, а саме - нежитлове приміщення з № 1 по № 15, № 2а, вітрину, загальною площею 258,0 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно Інформаційної Довідки № 245836522 від 24.02.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на праві власності належать ТОВ «СЕРЕНА» () шляхом накладення заборони на його відчуження.

Заявник своє клопотання про скасування арешту майна обґрунтовує тим, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, оскільки дане кримінальне провадження перебуває у замороженому стані більше п`яти років, жодних слідчих дій в кримінальному провадженні не вчиняється, власникам майна, зокрема ОСОБА_5 не повідомлено про підозру, будь-якого статусу в рамках зазначеного кримінального провадження останній не має. Будь-яких доказів щодо причетності останнього до зазначеного кримінального правопорушення не має.

Адвокат стверджує, що за даним фактом існують цивільно-правові відносини, у справі постановлено судове рішення, яке набрало законної сили, а саме - рішення Святошинського районного суду міста Києва у справі 759/17720/20, відповідно до якого в задоволенні позову ОСОБА_6 до колишнього власника майна - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання дій протиправними, скасування запису про реєстрацію права власності та витребування майна з незаконного володіння - відмовлено.

Слідчий суддя, розглянувши подане клопотання та вивчивши матеріали, додані до клопотання, приходить до таких висновків.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів, кримінальне провадження №0001954 розпочато 06.03.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України. Арешт на майно, а саме - на нежитлове приміщення з № 1 по № 15, № 2а, вітрину, загальною площею 258,0 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , накладено 17.03.2021.

Згідно інформаційної довідки № 245836522 від 24.02.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, яка міститься в матеріалах справи, вказані нежитлові приміщення на праві власності належали ТОВ «СЕРЕНА» ().

Проте, як вбачається з наданої слідчому судді інформаційної довідки № 253546980 від 20.04.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на нежитлові приміщення з № 1 по № 15, № 2а, вітрина, загальною площею 258,0 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належать ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

При цьому, в ході розгляду даного клопотання встановлено, що на даний час (більше п`яти років з моменту внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 ) жодній особі в межах даного кримінального провадження про підозру не повідомлено. Жодних експертиз, які б вказували на підробку документів щодо незаконної перереєстрації даних приміщень, в межах даного кримінального провадження не проведено.

Натомість, як вбачається з рішення Святошинського районного суду міста Києва у справі 759/17720/20, за даним фактом існують цивільно-правові відносини та в межах цієї цивільної справи постановлено судове рішення, яке набрало законної сили.

При цьому, прокурором не надано слідчому судді доказів того, що майно, на яке накладено арешт в рамках зазначеного кримінального провадження у судовій справі №759/4977/21, може бути знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально-протиправних дій, набуте кримінально-протиправним шляхом.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що прокурор не надав достатніх і належних доказів, що в подальшому застосуванні цього виду заходу - арешту майна - існує потреба, що виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, потребам досудового розслідування, отже, клопотання про скасування арешту майна слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений у справі № 759/4977/21 у кримінальному провадженні №0001954 від 06.03.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України, а саме - на нежитлове приміщення з № 1 по № 15, № 2а, вітрину, загальною площею 258,0 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно інформаційної довідки № 253546980 від 20.04.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на праві власності належать ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 26.12.2022 о 09 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .