490/126/18 20.03.2023
н/п 1-кп/490/15/2018
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/126/18
У Х В А Л А

20 березня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час проведення судового засідання в режимі відеоконференції по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003969 від 07 вересня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003969 від 07 вересня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 вересня 2022 року вказане кримінальне провадження перерозподілено та передано судді ОСОБА_1 для розгляду.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, про що надав суду письмове клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, станом на час вчинення відносилось до злочину середньої тяжкості.

Згідно вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року №2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни, згідно яких ч.2 ст.185 КК України є нетяжким злочином, за який передбачено покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Крім цього, Законом від 22.11.2018 року №2617-VIII внесено зміни до Загальної частини КК України, зокрема до ст.49 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, яка діяла до внесення змін Законом №2617-VIII), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.49 КК України (в редакції, яка діяла до внесення змін Законом №2617-VIII), перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Згідно ч.3 ст.49 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII), перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно роз`яснення, що містяться у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається з обвинувального акту по кримінальному провадженню №0003969 від 07 вересня 2017 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке було вчинено 06 вересня 2017 року.

Перевіряючи наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, враховуючи положення ст.49 КК України, судом встановлено, що обвинувачений до закінчення зазначених у частині першій статті 49 КК України строків вчинив нові злочини, що підтверджується вироками судів, а саме: вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 13 квітня 2019 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.; вирок Корабельного районного суду м.Миколаєва від 04 травня 2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст.187 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, належного йому на праві власності, на підставі ст.71 КК України покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 13 квітня 2019 року виконувати самостійно; вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2021 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 8 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією усього майна, належного йому на праві власності, на підставі ст.71 КК України покарання за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 13 квітня 2019 року виконувати самостійно; вирок Ленінського районного суду м.Миколаєва від 01 грудня 2021 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.122, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, належного йому на праві власності, вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 13 квітня 2019 року виконувати самостійно. Злочини за вказаними вироками вчинені ОСОБА_3 після 06 вересня 2017 року.

Крім того, станом на сьогоднішній день ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, яке перебуває на розгляді в Корабельному районному суді м.Миколаєва (судова справа №488/3600/18), що підтверджується наявним в матеріалах справи запитом про надання дозволу на його доставку в Корабельний районний суд м.Миколаєва із ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор".

Із викладеного вбачається, що у відповідності до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності перервався, оскільки до збігу п`яти років з дня вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України (кримінальне провадження №0003969 від 07 вересня 2017 року), ОСОБА_3 вчинив нові злочини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.49 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII), ст.ст.285, 286, 369-372, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1