Справа № 750/985/22 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/396/22
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0003819 від 14.12.2021 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 червня 2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоросійськ Краснодарського краю РФ, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 13.09.2018 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 26.05.2021 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 червня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому визначено обчислювати з дня фактичного затримання, тобто, з 14 грудня 2021 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 грудня 2021 року, близько 18 год. 19 хв., реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, невстановлена слідством особа, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_9 . В ході телефонної розмови, невстановлена слідством особа, представившись слідчим, повідомила, що його син перебуває в лікарні після автомобільної аварії, який зазнав множинних переломів та потребує негайного лікування, для чого йому необхідно передати грошові кошти в сумі 5000 доларів США (134 423 грн.), через слідчого, який прийде до його будинку.

В подальшому, 14.12.2021, близько 19 год. ОСОБА_6 прибув до будинку АДРЕСА_2 , де намагався шляхом обману отримати від ОСОБА_9 5000 доларів США (134 423 грн.), однак не вчинив всіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_9 зрозумів, що його намагаються ошукати, та затримав даного чоловіка.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, незаконно, шляхом обману потерпілого ОСОБА_9 , намагався заволодіти належними йому грошовими коштами в сумі 5000 доларів США (134 423 грн.), чим намагався спричинити ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просив скасувати вказаний вирок та закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю вини ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого злочину.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_6 на прохання чоловіка на ім`я ОСОБА_10 повинен був забрати речі у потерпіло, проте, що ОСОБА_10 намагався заволодіти грошовими коштами потерпілого, ОСОБА_6 нічого не було відомо. В такому випадку, на думку апелянта, обвинувачений став жертвою злочину.

Суд 1 інстанції не дав належної оцінки показанням обвинуваченого та поклав в основу винуватості показання потерпілого.

Також судом дана невірна оцінка слідчому експерименту, проведеному за участю обвинуваченого, так як під час вказаної слідчої дії він недостатньо усвідомлював важливість його значення і повідомив все, що говорила йому слідча перед його проведенням.

Неможливість отримання пакету шляхом поштового відправлення ОСОБА_6 пояснив тим, що знайомий просив його забрати саме власноручно, оскільки поштові відправлення часто не доходять до адресату.

Звертає увагу, що стороною обвинувачення не було встановлено та допитано особу на ім`я ОСОБА_10 , про якого вказував обвинувачений, що повинно тлумачитися на його користь.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив скасувати вказаний вирок та закрити кримінальне провадження у зв`язку з недоведеністю його вини та складу інкримінованого злочину.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що умислу на скоєння вказаного злочину у нього не було, так як на прохання знайомого ОСОБА_10 , з яким раніше відбував покарання, повинен був забрати у потерпілого пакет з речами. Про наміри ОСОБА_10 на шахрайські дії відносно потерпілого йому нічого відомо не було.

Звертає увагу, що стороною обвинувачення не було встановлено та допитано особу на ім`я ОСОБА_10 , який би зміг підтвердити його показання та спростувати пред`явлене обвинувачення, що свідчить про неповноту досудового та судового слідства.

Також судом 1 інстанції не дано належної оцінки його показанням та необґрунтовано взято до уваги показання потерпілого.

Під час проведення слідчого експерименту він не усвідомлював важливість значення його проведення і повідомив те, що пропонувала сказати йому слідча перед початком його проведенням, за відсутності захисника.

Неможливість отримання пакету шляхом поштового відправлення, на що вказує суд, пояснив тим, що домовленість була про отримання речей власноруч, оскільки поштові відправлення часто не доходять до адресату.

В запереченнях на апеляційні скарги сторони захисту прокурор вважав вирок суду законним та обґрунтованим, просив в задоволенні апеляційних скарг відмовити.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційні скарги сторони захисту та просили її задовольнити з викладених в них підстав.

Прокурор у судовому засіданні просив апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України кваліфіковано правильно.

В судовому засіданні суді 1 та апеляційної інстанцій обвинувачений ОСОБА_6 вину не визнав та показав, що наочно знайомий ОСОБА_10 , з яким він відбував покарання, під час телефонної розмови попросив його 14.12.2021 року приїхати за вказаною адресою до м. Чернігова, щоб у людини забрати пакунок з речами, на що він погодився. Розмови з приводу грошових коштів між ними не було. 14.12.2021 року він приїхав до м. Чернігова, а коли він підійшов до будинку АДРЕСА_2 , то відразу ж відчинилася хвіртка і його «прийняли» працівники поліції. Додав, що його знайомий ОСОБА_10 не скористався засобами поштового зв`язку, так як їх послуги є ненадійними та посилки на пошті втрачаються.

Проте, не зважаючи на невизнання ОСОБА_6 вини у вчиненні інкримінованого злочину, його винуватість, за обставин, викладених у вироку, доводиться сукупністю наявних у кримінальному провадженні доказів, які досліджені судом 1 інстанції.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_9 суду 1 інстанції повідомив, що 14.12.2021 року йому на стаціонарний телефон подзвонив невідомий чоловік, який представився слідчим і повідомив, що його син потрапив у ДТП і терміново потребує грошей для проведення операції. Спочатку чоловік став просити у нього 7000 доларів США, а коли він сказав, що у нього є лише 5000 доларів США, то погодився і на цю суму, сказавши, що за грошима приїде його помічник. Він пропонував особисто привезти гроші, але чоловік наполягав, що за грошима приїде його помічник, який вже виїхав і незабаром буде на місці. Через деякий час знову зателефонував цей же чоловік і сказав, що його помічник приїхав. У відповідь він сказав, що нехай той заходить. Коли до нього у хвіртку зайшов чоловік, яким виявився обвинувачений ОСОБА_6 , то останній сказав, що він від слідчого і що йому потрібно забрати 5000 доларів США. Він пред`явив посвідчення поліцейського та викликав поліцію.

При цьому суд 1 інстанції обґрунтовано визнав показання потерпілого послідовними й такими, що не містять істотних суперечностей і узгоджуються між собою та іншими доказами, й підстав не довіряти їм у суду 1 інстанції не було. Мотивів для обмови потерпілим обвинуваченого суд не встановив.

Під час особистого обшуку обвинуваченого ОСОБА_6 , проведеного 14.12.2021 року під час затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, у нього була виявлена та вилучена серед іншого майна сім картка «Водафон 4 G» НОМЕР_1 . Саме цей номер мобільного телефону в день та час вчинення даного злочину фіксувався в м. Чернігові і на нього неодноразово 14.12.2021 р. здійснювалися невстановленою особою, яка керувала діями обвинуваченого, телефонні дзвінки з номеру НОМЕР_2 , який фіксувався у Суходільській ВК № 36, Довжанського району, Луганської області, що вбачається з протоколу огляду документа від 27.01.2022 р. з додатком CD-R диском, одержаним у ПрАТ «ВФ Україна» на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.10.2022 р.

Під час проведення слідчого експерименту від 15.12.2021 року із застосуванням відеозапису, обвинувачений ОСОБА_6 пояснив та показав на місці, як він 14.12.2021 року за змовою з наочно знайомим ОСОБА_10 прибув до будинку АДРЕСА_2 , щоб шахрайським способом забрати у потерпілого гроші.

Під час вказаної слідчої дії за участю обвинуваченого ОСОБА_6 здійснювався безперервний відеозапис, були присутні слідча, захисник та поняті, тобто в обстановці, яка виключала застосування до нього будь - яких заходів примусу, в тому числі і тих, на які вказують апелянти в апеляційних скаргах, при цьому обвинуваченому слідчим були роз`яснені права підозрюваного. Протокол за результатами слідчого експерименту підписано учасниками даної слідчої дії без жодних зауважень, заяв чи клопотань.

Отже, слідчий експеримент з участю обвинуваченого ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 240 КПК України та є належним і допустимим доказом у розумінні вимог ст. ст. 85-86 КПК України.

Вказані докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності. На думку колегії суддів, вони відповідають вимогам ст. ст. 84-86 КПК України щодо їх належності та допустимості, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд 1 інстанції, дослідивши й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, дав їм оцінку в аспекті ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також з`ясував передбачені ст. 91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, й обґрунтовано вирішив, що зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

При наведених вище доказах, висновок суду 1 інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 як незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, ґрунтується на сукупності досліджених у судовому засіданні доказах і його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.190 КК України.

Погоджуючись з таким висновком суду 1 інстанції, колегія суддів вбачає направленість дій ОСОБА_6 виключно на заволодіння чужим майном шляхом обману, що підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні, та узгоджується з ними. З вказаних вище підстав судом 1 інстанції вірно розцінено версію сторони захисту щодо відсутності наміру заволодіти грошовими коштами потерпілого шляхом обману, а прибув лише з метою забрати речі на прохання знайомого ОСОБА_10 , як захисну. Окрім іншого, потерпілий прямо вказав, що обвинувачений прибув до його будинку саме за грошима, ні про які речі він йому не повідомляв. Такі показання потерпілого узгоджуються з показаннями обвинуваченого, наданими під час проведення слідчого експерименту.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки та обставини вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, його вік, сімейний стан, майновий стан обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, та обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування вироку під час перегляду апеляційним судом оскарженого вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 червня 2022 року відносно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4