Провадження 1-кп/193/118/22
В И Р О К
іменем України

28 листопада 2022 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка кримінальне провадження за № 0000026 від 26.07.2022 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Сумського району Сумської області, ураїнця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
23 липня 2022 року близько 17:45 години ОСОБА_3 прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 , та на ґрунті особистих неприязних відносин, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який перебував біля воріт власного домоволодіння і наніс йому один прямий удар кулаком лівої руки у обличчя з права, чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість діб, але не більше як три тижні (21 день).
Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою провину у вчиненні вищевказаного кримінального проступку не визнав повністю, користуючись своїм правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовився від давання показань.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні вищевказаного кримінального проступку підтверджується наведеними нижче доказами, а саме:
Свідченнями потерпілого ОСОБА_6 , з яких видно, що 23.07.2022, у вечірній час, біля 18:00 год. він сидів на вулиці за двором власного домоволодіння разом зі своїм сусідом ОСОБА_7 та розмовляли з ним. На вулицю вийшов й інший сусід ОСОБА_3 , який зупинився неподалік від них і став вимагати, щоб він ( ОСОБА_6 ) підійшов до нього поговорити, але він відмовився це виконувати. Після чого ОСОБА_3 підійшов до нього сам і став безпідставно розмахувати кулаками, зокрема намагався поцілити йому кулаками у обличчя. Від першого удару він ухилився, але другим своїм ударом кулаком лівої руки ОСОБА_3 все ж потрапив йому по правій щоці, розрубавши губу з внутрішньої сторони. Після чого він ( ОСОБА_6 ) разом з ОСОБА_7 повалили його на землю. Він ( ОСОБА_6 ) особисто придавив своїм тілом ОСОБА_3 до землі, щоб він вже не мав можливості наносити удари. Після чого обвинувачений заспокоївся. Пояснив, що конфлікт був пов`язаний з тим, що за кілька днів до цього ОСОБА_3 на вулиці погрожував розправою над усіма сусідськими дітьми, зокрема вказав, що буде їх заманювати на власне подвір`я та вчиняти з ними дії сексуального характеру. Через що він мав розмову з ОСОБА_3 в ході якої закликав останнього утриматися від вчинення будь-яких протиправних дій відносно дітей. Вказав, що до цього з сусідом ОСОБА_3 жодних конфліктів не виникало. Він згоден з ним примиритися та відмовитися від обвинувачення, але за умови, коли останній попросить у нього вибачення за спричинені тілесні ушкодження. Наголосив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він немає.
Показаннями свідка ОСОБА_7 , який розповів, що 23.07.2022 о 17:45 год. вони стояли разом з сусідом ОСОБА_6 на вулиці біля домоволодіння останнього та розмовляли. До них підійшов інший сусід ОСОБА_3 який покликав підійти до себе для розмови ОСОБА_6 , але він відмовився. Після чого ОСОБА_3 підійшов до нього сам і наніс два рази удари кулаком лівої руки по обличчю ОСОБА_6 , внаслідок чого розсік йому губу з якої хлинула кров. ОСОБА_3 намагався ще більше нанести йому ударів, але потерпілий від них ухилявся, а потім ОСОБА_6 завалив обвинуваченого на землю та став тримати його у положенні лежачи на землі з метою припинення протиправних дій останнім. Допомагав тримати ОСОБА_3 і він, ОСОБА_7 , а потім вони викликали поліцію. Тримали його до тих пір поки не приїхала поліція. Наголосив, що на вулиці перебувало багато дітей, і раптова агресія ОСОБА_3 відносно потерпілого ОСОБА_6 сильно налякала дітвору.
Аналізуючи показання свідка та потерпілого, які були допитані під час судового розгляду, суд приймає їх свідчення до уваги, оскільки вони є послідовними та в цілому узгоджуються між собою та іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме:
Протоколом про прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_6 про вчинене відносно нього кримінального правопорушення від 23.07.2022, з якого видно, що він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який 23.07.2022, біля 17:40 год. безпідставно зачіпав заявника та наніс йому кулаком удар по обличчю (к.п. а.с.4).
Витягом з ЄРДР № 0000026, до якого 26.07.2022 внесені відомості за заявою ОСОБА_6 про спричинення йому тілесних ушкоджень (к.п. а.с.1).

Висновком спеціаліста судово-медичного експерта № 1037 від 01.08.2022 в якому зазначено, що при обстеженні потерпілого ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: садна верхньої та нижньої губи, забійної рани слизової оболонки роту, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні (21 день). Беручи до уваги ступінь їх загоєння (садна вкриті білуватими кірочками, дані медичної довідки), свідчить, що термін їх виникнення може відповідати терміну вказаному обстежуваним (к.п. а.с.15).
Протоколом огляду предмету від 01.08.2022 - CD-R диску на якому мається відеозапис з камери відео спостереження установленої за подвір`ям домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_1 , який самостійно (добровільно) наданий потерпілим органу дізнання (к.п. а.с.23, 24-25).
Постановою начальника СД ВП № 9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_8 від 01.08.2022 про визнання вищевказаного CD-R диску з відеозаписом речовим доказом та зберігання його при матеріалах цього кримінального провадження (к.п. а.с.27).
Відео записом CD-R диску із записом з камери відео спостереження установленої за подвір`ям домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 , на якому видно, що 2022-07-23, 17:47:21, події відбуваються на вулиці, в світлий час доби. Зображено, як до двох чоловіків, які знаходяться біля будинку, поряд з дітьми, підходить ще один чоловік який одягнений в білу футболку, сині штани, босоніж. Даний чоловік починає розмовляти, після чого намагається нанести удар чоловіку в синій футболі кулаком лівої руки в область голови, але останній ухилився. Після чого чоловік у білій футболці знов намагається нанести удар своєю правою ногою по тулубу співрозмовника, але він знову від удару ухилився. Чоловік у білій футболці не зупинився та з кулаками накинувся на потерпілого, внаслідок чого завдав йому один удар кулаком лівої руки в ділянку обличчя потерпілого. Після чого потерпілий та ще один чоловік, який був очевидцем подій, поклали нападника на землю та стали утримувати його (к.п. а.с.26).
Протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 від 19.09.2022 та CD-R диском із записом фіксації цієї слідчої дії під час проведення якого, потерпілий розповів та показав яким чином обвинувачений наніс йому удар кулаком в область обличчя, що призвів до тілесного ушкодження (к.п. а.с.28-29).
Висновком судово-медичної експертизи № 1359 від 22.09.2022 з якого видно, що у ОСОБА_6 виявлене садно верхньої та нижньої губи, забійна рана слизової оболонки роту, що за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні (21 день). П.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6. Характер тілесних ушкоджень у потерпілого свідчить про їх утворення від ударно-ковзаючої дії тупого твердого предмета. Ступінь загоєння виявлених ушкоджень (садна вкриті білуватими кірочками, дані медичної довідки), свідчить, що термін їх виникнення може відповідати 23.07.2022. В області обличчя виявлена одна точка прикладення фізичної сили. Локалізація та характер виявлених ушкоджень не характерні для виникнення внаслідок падіння на площину. Виявлені у потерпілого ушкодження не носять ознак небезпеки для життя і могли утворитися при механізмі на який він сам вказує, про що свідчить локалізація та характер виявлених у нього ушкоджень (к.п. а.с.32-33).
Отже, експертом було встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_6 , що в свою чергу підтверджується поясненнями потерпілого та свідка і узгоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого та наслідками, які настали.
Дані докази за кримінальним провадженням, суд знаходить належними та допустимими, так як вони підтверджують існування обставин щодо вчинення даного кримінального проступку обвинуваченим ОСОБА_3 .
Доводи обвинуваченого, що відео з камер спостереження є не належним доказом, оскільки він на цьому відео відсутній, не заслуговують на увагу. Зокрема обвинувачений наголошував, що він під час конфлікту був одягнутий у білу футболку, у шорти в клітинку і перебував босий, тоді як на відео, чоловік, який кидався битися до потерпілого та наніс йому один удар кулаком в обличчя був одягнений не в шорти, а в джинси. З огляду на співпадіння обвинуваченого та кривдника на відео за значними особливостями, насамперед перебування його у білій футболці й босоніж, суд знаходить висловлену обвинуваченим розбіжність в одязі нападника несуттєвою та повідомленою ним лише з метою уникнення у такий спосіб від кримінальної відповідальності.
Крім того, суд критично відноситься до зауваження обвинуваченого щодо того, що оскільки він не був присутній під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілого, а тому такий доказ не може вважатися допустимим, оскільки за змістом вимог ч. 3 ст. 240 КПК України, за слідчим встановлено право, а не обов`язок запрошувати спостерігачем підозрюваного під час проведення такого слідчого експерименту за участі потерпілого. До того ж, як видно з заяви ОСОБА_3 , останній відмовився від проведення слідчого експерименту безпосередньо за його участі, посилаючись на те, що мається відеозапис з камери зовнішнього спостереження, де зафіксовано як він наносив удар ОСОБА_6 (к.п. а.с.46) Про факт власноручного складання та підписання цієї заяви вказав у судовому засіданні і сам обвинувачений ОСОБА_3 . При цьому, варто зауважити, що під час заслуховування потерпілого та світка, дослідження матеріалів кримінального провадження, обвинувачений кілька разів виправляв виступаючих, зауважував, що він не один, а два удари наніс потерпілому ОСОБА_6 .
Таким чином, аналіз та оцінка приведених належних та допустимих доказів за кримінальним провадженням в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 .
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Сукупність досліджених доказів, свідчить про те, що умисне нанесення обвинуваченим одного удару в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок якого останньому заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді садна верхньої губи, забійної рани слизової оболонки роту, які викликали розлад здоров`я потерпілого тривалістю понад шість діб, але не більше, як три тижні (21 день), що згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6 відноситься до короткочасного розладу здоров`я, у зв`язку з чим його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставин, які, відповідно до ст. 66, 67 КК України, пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив умисний кримінальний проступок.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків не має, проживає одиноко, офіційно не працює, має задовільний стан здоров`я, його соціально - психологічні риси, який за місцем свого проживання характеризується посередньо.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, його наслідки, не усвідомлення обвинуваченим скоєного, позицію потерпілого ОСОБА_6 , щодо призначення покарання обвинуваченому, який не вимагав для обвинуваченого суворого покарання, за відсутності обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, зважаючи на те, що за станом здоров`я ОСОБА_3 спроможний працювати та в змозі сплатити штраф, суд вважає можливим призначити йому покарання у виді штрафу ближче до мінімального розміру, визначеного санкцією ч.2 ст.125 КК України, який буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речового доказу належить вирішити у відповідності до приписів п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Речовий доказ - оптичний СД-R диск із записом з камери відео спостереження домоволодіння ОСОБА_6 , - залишити у матеріалах кримінального провадження до яких він приєднаний.
Матеріали кримінального провадження за № 0000026 від 26.07.2022 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у судовій справі №193/849/22 (провадження №1-кп/193/118/22).
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.
Інші учасники судового провадження мають право також отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1