Справа № 522/628/18
Провадження по справі № 1-кп/522/2761/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)

08 грудня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006327 від 11 жовтня 2017 року, стосовно,-

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, маючого не закінчену середню освіту, навчається в технікуму промислової автоматики Одеської національної академії харчових технологій, зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника н/л потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2017 в проміжок часу з 11:30 до 14:00 в будівлі технікуму промислової автоматики «Одеської національної академії харчових технологій», який знаходиться за адресою: м.Одеса, вул. Гоголя, 16, між студентами другого курсу групи № кс-161 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на грунті неприязних відносин виник словесний конфлікт.

На ґрунті вказаного конфлікту у ОСОБА_3 , із мотивів помсти за вказані йому під час конфлікту образи, виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 шляхом нанесення йому ударів руками по голові та тулубу.

Діючи з вказаною метою, о 14:40 годині вказаного дня, вийшовши з будівлі вищезазначеного ліцею, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_5 направитись до парку поряд з бульваром М. Жванецького в м. Одесі, з метою продовження з`ясування відносин. Перебуваючи в парку ім. Жани Лябурб на розі вулиці Гоголя та бульвару М. Жванецького в м. Одесі, приблизно о 15:10 годині вказаного дня, ОСОБА_3 , під час словесної перепалки з ОСОБА_5 , яка перейшла в бійку, діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 правою рукою, стиснутою в кулак, сильний удар в обличчя, спричинивши йому наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму, до складу якої входять - перелом передніх стінок обох лобних пазух, перелом кісток носа, забій головного мозку легкого ступеня, які не були небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за вказаним критерієм згідно п. 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В діях обвинуваченого ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого та обвинувачений ОСОБА_3 заявили клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 у зв`язку зі звільненням його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Провадження у справі просили закрити, обвинувачений у вчиненому щиро кається.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України на підставі ст. 284 КПК України.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, - підлягає задоволенню.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

- притягнення особи як обвинуваченого;

- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49, 106 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили.

Згідно із частиною 2 статті 49 КК перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ст.12 КК України у редакції, яка діяла на момент вчинення злочину, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, відносилось до категорії злочинів середньої тяжкості.

Згідно ст. 12 КК України в чинній редакції, згідно з приписами якої кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КК України, - є нетяжким злочином.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону на момент вчинення злочину, регламентовано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Пунктом 3 ч.1 ст.49 КК України в редакції Закону на момент розгляду судом, регламентовано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Судом встановлено, що на момент розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України з моменту вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 (07.10.2017) минуло більше п`яти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе за умови перебігу зазначеного строку, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:

- не ухилялася від слідства або суду;

- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Із хронології подій у вказаній кримінальній справі вбачається, що ОСОБА_3 не ухилявся від слідства та суду, тобто перебіги розгляду справи не переривалися, при цьому відсутні відомості щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за інші злочини.

Зазначені обставини знайшли свого підтвердження також відповідно до рішення Верховного Суду України від 22.05.2018 року (справа № 665/2387/14-к; провадження № 51- 240 км 18).

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа щодо нього закриттю.

Крім того, згідно статті 248 КПК України, при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7 1, 7 2, 8, 9, 10 та 11 1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 372 КПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з:

1) вступної частини із зазначенням: дати і місця її постановлення; назви та складу суду, секретаря судового засідання; найменування (номера) кримінального провадження; прізвища, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, року, місяця і дня його народження, місця народження і місця проживання; закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа; сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження;

2) мотивувальної частини із зазначенням: суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався;

3) резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна вбачається, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням вимог ст. 129 КПК України та ст. 284 КПК України, яка передбачає, що про закриття провадження щодо особи суд постановляє судове рішення у виді ухвали, цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 завданої внаслідок вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення матеріальної та моральної шкоди у сумі 300000 гривень, - не підлягає розгляду.

Одночасно суд роз`яснює, що відповідно до ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати,-відсутні.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 2 ст. 284, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 авдоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, - закрити.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 ,- не застосовувався.

Речові докази у справі: завірену належним чином копію медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 № 367ду на 18 арк., 4 оптичних диска з фотографіями до історії хвороби,- зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 09.12.2022 року о 09:00 годині в залі суду № 131.

Суддя: ОСОБА_9
08.12.2022