Категорія: ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_8

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цим вироком у кримінальному провадженні під №0005826, внесеному до ЄРДР 23.11.2020 року ухваленим щодо обвинуваченого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився в м. Києві, з освітою середньою, не одруженого, офіційно не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 13.02.2018 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнився 07.06.2019 Старобабанівською виправною колонією № 92 Черкаської області на підставі ст. 81 КК України по умовно-достроковому звільненню на 5 місяців 7 днів; щодо якого в провадженні СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

який визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 72 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зараховано у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 23.11.2020 року по 24.11.2020 року.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з дня проголошення вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Київської міської філії в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди - 10 010 (десять тисяч десять) грн. 23 коп.

Також вирішені питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчинені закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_7 , 23.11.2020 приблизно о 03 год. 20 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, бул. Я. Гашека, 5, де помітив телефонний комунікаційний колодязь на якому знаходився металевий люк у привідкритому стані.

В цей час у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел направлений на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжка) з даного колодязю, а саме телефонного кабелю, що належить Київській міській філії ПАТ «Укртелеком».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , підійшов до вищевказаного телефонного колодязя, який розміщений за вище вказаною адресою та відсунув в бік люк.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_7 проник до колодязя та ножом, який він заздалегідь підготував для вчинення кримінального правопорушення, відрізав кабель належний Київській міській філії ПАТ «Укртелеком», довжиною 49,2 метра, маркуванням ТПП 100x2x0,4, вартістю 10010 гривень 23 копійки.

Після чого, відрізавши вищевказаний кабель, що належить Київській міській філії ПАТ «Укртелеком», довжиною 49,2 метра, маркуванням ТПП 100x2x0,4, ОСОБА_7 витягнув його з телефонного комунікаційного колодязю наверх та потягнув приблизно на 10 метрів від колодязя, де його помітили охоронці ТОВ «Охоронний холдинг», які в подальшому затримали останнього та викликали працівників поліції.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухваленим місцевим судом вироком заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить: дослідити матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого; вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості; ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі; у решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Зазначає, що суд не в повній мірі врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 - щире каяття, так як вважає, що в даному випадку в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, а визнання вини обвинуваченим свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинене.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого, який також підтримав апеляційну скаргу прокурора; провівши судові дебати; надавши останнє слово обвинуваченому, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

За ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

Так, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким, у тому числі обвинуваченим, не оспорювалися.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій ОСОБА_7 не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах поданої прокурором апеляційної скарги, а саме в межах призначеного обвинуваченому покарання.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (в редакції від 6 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував те, що на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 11.01.2000 року з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркологічних та інших психоактивних речовин Синдром залежності, раніше судимий за майновий злочин, вчинив новий злочин маючи незняту та непогашену судимість, щодо якого в провадженні СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, не одружений, офіційно не працює, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, спосіб життя, позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд визнав необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Приймаючи до уваги наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та такими, що дозволяють зробити висновок про те, що призначене обвинуваченому покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особі винного, а тому, незважаючи на доводи апеляційної скарги прокурора, це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим внаслідок м`якості.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 - щире каяття, колегія суддів не вважає обґрунтованими, оскільки у судовому засіданні обвинувачений визнавав свою вину повістю, виразив готовність понести покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а також не заперечував проти задоволення цивільного позову представника потерпілого, та визнавав його у повному обсязі.

Виходячи з наведеного, а також вимог, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, в тому числі про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 не вбачає законних підстав для скасування вироку суду та ухвалення нового вироку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний і обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів - не виявлено.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 2, 418 ч. 1, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18 серпня 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4