ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2084/22 Справа № 216/5279/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_5 ,

підозрюваного

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000535, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Херсон, який проживає

за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року задоволено клопотання слідчого ОВС СВ УСБ України в Херсонській області та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 24.00 год. 19 січня 2023 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з огляду на сукупність обставин, передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у скоєнні злочину, у вчиненні якого підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявна необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому суд вказав, що в силу вимог ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги захисник посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри. Вважає, що в даному кримінальному провадженні відсутні жодні об`єктивні дані, що підтверджували б наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що положення ч. 6 ст. 176 КПК України суперечать Конституції України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного,які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що в провадженні СВ УСБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000535 від 19 листопада 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

21 листопада 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, що виразилися у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору, її збройним формування та створеній ними у м.Херсоні окупаційній адміністрації з метою завдання шкоди України шляхом підготовки та передачі у фактичне їх користування матеріальних ресурсів плавзасобів (катерів) з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , ua 2211 MA.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортом від 19 листопада 2022 року №71/22/1/53-492 оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_6 вчиняв умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, її збройним формуванням та створеній ними у м. Херсоні окупаційній адміністрації з метою завдання шкоди Україні шляхом підготовки і передачі у фактичне їх користування матеріальних ресурсів плавзасобів (катерів); допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у ході яких останні показали, що ОСОБА_6 починаючи із червня липня по листопад 2022 року здійснював перевезення представників військових формувань окупаційних військ на власних плавзасобах (катерах) через р. Дніпро по маршрутам Херсон Олешки, Херсон Гола Пристань; протоколами впізнання ОСОБА_6 за участю свідка ОСОБА_11 , який під час слідчої дії впізнав на фотознімку особу ОСОБА_6 як чоловіка, який наприкінці серпня 2022 року здійснював перевезення російських військових на власному катері через р.Дніпро; протоколом огляду службового приміщення КП «ХКТС» за адресою: м. Херсон, вул. Одеська площа, 6, під час якого виявлено та вилучено документи щодо здійснення ОСОБА_6 перевезень на власних катерах через річку Дніпро у період з вересня по жовтень 2022 року, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

В межах даного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Як слідує з наданих матеріалів, слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри й дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що ОСОБА_6 мігвчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.111-2 КК України.

Що стосується доводів захисника про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, яке відноситься до категорії умисного особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

При цьому суд першої інстанції взяв до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, який хоча і працює ФОП, перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проте має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у Німеччині в останнього проживають родичі, відсутність міцних та стійких соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, в сукупності з іншими наведеними факторами дає достатні підстави вважати наявним ризик спроб підозрюваного вдатися до дій, запобігання яким складає легітимну мету згідно з п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя також врахував, що згідно з частиною 6 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

Дані висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Щодо посилання захисника на відсутність допустимих та належних доказів, які б вказували на наявність обгрунтованої підозри, слід зазначити, що зазначені доводи фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваного, надання оцінки чому, відповідно кримінального процесуального закону, відбувається на іншій стадії кримінального провадження, а саме, при ухваленні судового рішення по суті справи.

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

З огляду на викладене зазначені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України, і тримання ОСОБА_6 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.

Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги захисника, апеляційним переглядом не встановлено.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_1 Коваленко ОСОБА_12 Слоквенко ОСОБА_13