Справа № 210/3227/16-к
Провадження 1-в/216/9/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України про вирішення питання щодо звільнення засудженої ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку; -

ВСТАНОВИВ:

До Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 30.11.2022 року звернулася заступник начальника Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 з поданням про звільнення від призначеного покарання з випробуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку засудженої ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянка України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засуджена 17 лютого 2021 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців. Судове рішення прийнято до виконання 19.04.2021р., але до постановки на облік у відношенні гр. ОСОБА_4 , відкрито кримінальне провадження № 0001150 від 29.04.2016 р., яке тривалий час перебуває на розгляді у Саксаганському районному суду м. Кривий Ріг.

В період іспитового строку гр. ОСОБА_4 зарекомендувала себе задовільно, не виїжджала за межі України, але з вересня 2021 р. без поважної причини не з`являлась на реєстрацію у зв`язку з чим були проведені першочергові розшукові заходи та до Криворізького РУП скеровано клопотання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів, заведено розшукову справу № 85822003 від 02.06.2022 р., яку закрито 28.11.2022 року у зв`язку з встановленням місця проживання засудженої.

Згідно ч. І ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Принцип презумпції невинуватості закріплений у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та, які відповідно до ч. 1 ст.9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року №1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч. І ст.11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде доведена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду. При якому їй забезпечують усі можливості для захисту.

Згідно положень ст.ст. 75, 76 КК України, у зв`язку із закінченням іспитового строку, просять звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй вироком суду покарання.

В судове засідання представник органу пробації не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд подання у її відсутності.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні подання, про що додатково подав письмову заяву.

Представник органу пробації та засуджена у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про день та час розгляду справи, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів судової та особової справи вбачається, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2021 року ОСОБА_4 визнано винною за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Контроль за поведінкою засуджених осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, та його порядок визначений Кримінально-виконавчим Кодексом України.

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з клопотання органу пробації, підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 зазначено закінчення іспитового строку.

При цьому, з клопотання вбачається, що ОСОБА_4 в період іспитового строку не виконувала обов`язки, визначені судом, відносно неї відкрито нове кримінальне провадження, перебувала в розшуку.

Згідно ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Тобто, закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме: виконання покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України про вирішення питання щодо звільнення засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Особову справу засудженої ОСОБА_4 повернути начальнику Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі та у порядку ст.ст. 392-396 КПК України. Апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду .

Головуючий суддя ОСОБА_6