Справа № 645/573/23
Провадження № 1-кс/645/186/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000234 від 17.02.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має середню освіту, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше зі слів не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ відділу поліції №2 Харківського РУП № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області знаходиться матеріали досудового розслідування, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 17.02.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Згідно клопотання, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту наркотичних засобів, за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановленому місці та у невстановлений період часу, але не пізніше 17 лютого 2023 року, дізнався у невстановленої (невстановлених) під час досудового розслідування особи (осіб) місце зберігання наркотичного засобу «метадон», обіг якого заборонено.

Надалі він не пізніше 17.02.2023 року направився до місця зберігання вказаного наркотичного засобу, а саме до пустиря, розташованого неподалік АЗС «БРСМ» за адресою: м. Харків, проспект Льва Ландау, 55. Приїхавши за вказаною адресою ОСОБА_4 зі схованки в землі забрав пакунок всередині якого знаходились поліетиленові згортки з кристалічною речовиною білого кольору.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети щодо незаконного придбання з метою збуту наркотичного засобу.

У подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання з метою збуту наркотичного засобу, помістив пакунок з наркотичним засобом до лівої нагрудної кишені одягненої на ньому куртки, тим самим став їх зберігати при собі та разом із даним пакунком пішов у своїх справах.

В подальшому 17.02.2023 приблизно о 16 годині 24 хвилини протиправні злочинні дії ОСОБА_4 , пов`язані з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів з метою збуту були припинені на законних підставах співробітниками УПП в Харківській області ДПП за адресою: м. Харків, вулиця Танкопія, 5.

Крім того в клопотанні зазначено, що 17.02.2023 в період часу з 19:16 до 19:31 години в ході особистого обшуку ОСОБА_4 , проведеного під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, було виявлено та вилучено 4 розфасованих полімерних згортки чорного кольору, всередині яких знаходиться згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору, яка зі слів ОСОБА_4 є наркотичним засобом «метадон».

Слідчий в клопотанні зазначає, що ОСОБА_4 у зазначений вище період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети щодо незаконного придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу.

17.02.2023 у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

18.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу

Слідчий вважає, що в даному випадку мають місце ризики, визначені пп..1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час існує ризик що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може сховати або знищити речові докази, а саме зроблені ним «закладки» з наркотичним засобом «метадон», з метою зменшення доказової бази по вказаному кримінальному провадженню; незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства надано копії відповідних процесуальних документів, в яких містяться дані свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися до органу досудового розслідування, прокурора, суду, тим самим умисно затягувати строки досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення. На теперішній час вищевказані ризики мають місце.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того зазначив, що останній не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює та не має постійного місця проживання та реєстрації на території міста Харкова, тому не має підстав застосовувати більш м*який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_4 вказав, що він дійсно визнає свою вину, просить відмовити в задоволенні клопотання та просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі домашній арешт, до СІЗО він не хоче. Він не заперечує факту вилучення у нього метадону. Також пояснив, що дійсно зробив закладки, тому що не мав коштів для проживання

Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити в його задоволенні та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі домашній арешт, оскільки ОСОБА_4 у повному обсязі визнає свою провину. Також вказав, що його підзахисний буде з*являтися до органів досудового розслідування та суду за першим викликом, на свідків впливати не буде. Крім того зазначив, що зазначені прокурором ризики не доведені, докази спотворені, ОСОБА_4 перебуває на обліку в невродиспансері.

За результатами дослідження матеріалів клопотання та з урахуванням думки учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

Стаття 29 Конституції України гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи його перепинити уповноважені на те законом органи можуть застосувати тримання особи під вартою як тимчасовий запобіжний захід, обґрунтованість якого протягом сімдесяти двох годин має бути перевірена судом. Затримана особа негайно звільняється, якщо протягом сімдесяти двох годин з моменту затримання їй не вручено вмотивованого рішення суду про тримання під вартою.

Із вказаними положеннями Основного Закону України кореспондується стаття 12 КПК, відповідно до якої під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК, віднесені також запобіжні заходи. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами, а тому числі, є тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частина 4 цієї ж статті визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Стаття 184 КПК визначає вимоги до змісту клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів. Крім цього стаття 192 КПК встановлює, що у разі подання клопотання про застосування запобіжного заходу після затримання особи без ухвали про дозвіл на затримання, до такого клопотання має бути доданий протокол затримання підозрюваного.

Згідно з положеннями статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання, подане слідчим, за погодженням з прокурором про застосування запобіжного заходу, відповідає вимогам, визначеним у ст. 184 та 192 КПК України.

Зміст клопотання містить усі необхідні відомості, що визначені ч. 1 ст. 184 КПК. Виконано вимоги ч. 2 ст. 184 КПК, а саме копію клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надано підозрюваному та його захиснику за три години до початку його розгляду, 18 лютого 2023 року. До клопотання додано документи, визначені ч. 3 ст. 184 та ч. 2 ст. 192 КПК.

Запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК).

Слідчим суддею встановлено, що СВ відділу поліції №2 Харківського РУП № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000234 від 17.02.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.307 КК України.

17.02.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України

18.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичного засобу.

На підставі постанови слідчого від 18.02.2023 року призначено експертизу для з`ясування питання щодо того, чи являються надані на дослідження об`єкти речовиною рослинного походження, які вилучені у ОСОБА_4 під час затримання 17.02.2023 року, наркотичним засобом, психотропною речовиною або їх аналогом чи прекурсором, якщо так, до якого виду належать, яка маса (вага) та яким способом виготовлено.

Вказаний злочин, відповідно до положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Підозра щодо ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на наступних матеріалах: протокол затримання останнього в порядку ст.208 КПК України в ході якого під час особистого обшуку ОСОБА_4 виявлено та вилучено з лівої нагрудної кишені куртки 4 поліетиленових згортки чорного кольору, один поліетиленовий згорток чорного кольору в середині якого згорток фольги з кристалічно-подібною речовиною білого кольору поміщено до полімерного сейф-пакету №7099047 та 3 поліетилені згортки чорного кольору поміщено до полімерного сейф пакету №2250164; з правої нижньої кишені куртки мобільний телефон ТМ «ZTE» у чохлі чорного кольору, Imei 1 НОМЕР_1 , Imei 2 - НОМЕР_2 , поміщено до полімерного сейф-пакету № 7099048; допит підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого він зізнається у тому, що збував наркотичний засіб «метадон», шляхом розкладення його у вигляді закладок по території міста Харкова; допитами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під час яких останні повідомили, що вони працюють на посаді інспекторів 4 роти 2 батальйону УПП в Харківській області ДПП. 17.02.2023 вони перебували на добовому чергуванні в складі екіпажу №4201 та приблизно о 16:20 годині під час патрулювання за адресою: м. Харків, вулиця Танкопія, 5 на дитячому майданчику помітили підозрілого чоловіка, який своєю поведінкою давав підстави вважати, що він причетний до вчинення злочину чи готується до нього так як даний чоловік, сидів біля горки та руками щось робив у землі, як наче він шукає «закладку» з наркотичною речовиною. Побачивши службовий автомобіль даний чоловік почав нервувати, поводити себе збуджено та різко почав намагатися змінити напрямок свого руху. З метою перевірки даної особи в порядку ст. 32 ЗУ «Про Національну поліції» патрульні поліцейські підійшли до чоловіка, представилися йому, продемонструвавши при цьому свої службові посвідчення. Після цього вони запитали у чоловіка його анкетні дані та поцікавилися в нього чи має він при собі заборонені в обігу речовини. На дане питання чоловік повідомив, що його звати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зазначив, що він щойно робив «закладку» в якій знаходиться наркотичний засіб «метадон»; протоколом огляду предметів, а саме диску на якому мається відеозапис з відереєстратора сулжбового автомобіля при відтворенні якого встановлено, що чоловік якого в подальшому встановлено як ОСОБА_4 ; постанови про призначення експертиз дослідження матеріалів, речовини і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркозасобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 18.02.2023, які на даний час перебувають на виконані.

Суд зазначає, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилався прокурор, при розгляді клопотання, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Розглядаючи питання про застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює та не має постійного місця проживання та реєстрації на території міста Харкова, тому слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії судового розгляду неможливе.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді також не надано. Зазначене адвокатом, що підозрюваний перебуває на обліку в диспансері, на даній час не підтверджено та адвокатом не надано доказів.

Оцінюючи наведені обставини, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведені, ризики передбачені п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України недоведеними, виходячи з наступного.

Стосовно ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Так слідчий суддя приходить до висновку, що ризик передбачений п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведений, в зв*язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки

усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як санкція ч. 1 ст. 307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Крім того останній не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працює та не має постійного місця проживання та реєстрації на території міста Харкова.

Стосовно ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчим зазначено, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час існує ризик що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може сховати або знищити речові докази, а саме зроблені ним «закладки» з наркотичним засобом «метадон», з метою зменшення доказової бази по вказаному кримінальному провадженню, тим самим намагатися уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя не погоджується з даним твердженням, оскільки згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 18.02.2023 підозрюваний добровільно показав місця «закладок» наркотичних засобів в 43 місцях, які були вилучені, опечатані та поміщені в полімерні пакети, та в подальшому постановою слідчого від 18.02.2023 визнані речовими доказами.

Таким чином прокурором не обґрунтовано належним чином існування ризику передбаченого п. 2 ч.1 ст.177 КПК України.

Стосовно ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, слідчий суддя вбачає ймовірність можливості підозрюваного незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства надано копії відповідних процесуальних документів, в яких містяться дані свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, що підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

Також слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.п. 4 ч.1 ст.177 КПК України є реальним зважаючи на наступне. При з`ясуванні обставин, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що останній не працює, отримує заробіток від здійснення періодичних переховувань психотропних речовин, про що він не заперечував в судовому засіданні. Отже, іншого джерела заробітку в підозрюваного немає, доказів, що підозрюваний може працює неофіційно, не підтверджено належними доказами. Зазначені обставини вказують на те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Натомість в судовому засіданні прокурором, на час розгляду клопотання, не доведено належним чином існування ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Факт незаконного зберігання психотропну речовину та її вилучення 17.02.2023 року підозрюваний не заперечує.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 214 720,00 грн. (2684,00 грн. х 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб = 214 720,00 грн.).

Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів - до 17 квітня 2023 року.

Визначити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214 720,00 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, які необхідно внести на р/р № код отримувача (код за , банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0006674), до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 з-під варти звільнити.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи та роз`яснити, якщо підозрюваний, обвинувачений, не виконає покладені на нього обов`язки застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Зобов`язати старшого слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 повідомити членів сім`ї підозрюваного щодо обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя

Копію ухвали отримав «____»_________ 2023 року о «____» год. «____» хв. ОСОБА_4