Справа 556/801/20
Номер провадження 1-кп/556/18/2022
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 93

14.12.2022

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження №0000231 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сопачів, Володимирецького району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освіто, не одруженого, раніше судимого:

- вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 квітня 2010 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців;

- вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 липня 2015 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки;

- вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2019 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з іспитовим строком тривалістю три роки,-

за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна повторно, з проникненням у житло при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 12.05.2020 приблизно о 21 годині 00 хвилин з метою викрадення чужого майна, перебуваючи у господарстві ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю господаря та інших сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, шляхом відкриття вхідних дверей,протиправно, проник в житловий будинок, звідки намагався викрасти жіночий гаманець марки «BOSHIHOV», належний потерпілій ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 361 грн, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 було виявлено власником домогосподарства та його злочинна діяльність була припинена.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням в житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 12 травня 2020 року ввечері вона перебувала дома, разом з матір"ю працювала на городі. Крім неї, в господарстві перебували її батьки, молодший брат, син, інші члени сім"ї. Її закликав батько та повідомив, що в будинку виявили незнайомого чоловіка, який незрозуміло чому перебував в їх з чоловіком спальні. Коли вона зайшла в будинок, то побачила, що в її спальні в шафі з жіночої сумки зник гаманець, в якому були гроші, орієнтовно біля 300 грн. Вона повідомила про це батькові, і він не випустив незнайомого чоловіка з подвір"я. Тоді ж передзвонили до чоловіка потерпілої, якого в той час не було дома, він повернувся і впізнав у затриманому свого земляка ОСОБА_8 . Коли у ОСОБА_8 почали питати, де гаманець, він намагався втекти, однак чоловік і батько його затримали, після чого в будинку обвинувачений викинув на ліжко її гаманець. Після цього про подію повідомили сільського старосту і працівників поліції. Претензій до ОСОБА_9 потерпіла немає, він попросив у неї вибачення, і вона пробачила його вчинок, тому просила суворо обвинуваченого не карати.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що він проживає в с.Стара Рафалівка у власному житловому будинку, разом з іншими членами сім"ї, в т.ч. з донькою ОСОБА_10 , зятем. 12.05.2020 року біля 21 години свідок перебував на території власного господарства, також на подвір"ї, в городі, біля господарських споруд перебували інші члени сім"ї - дружина свідка та їх неповнолітній син, потерпіла - донька ОСОБА_10 та її син, інші особи. Їх господарство огороджено, має паркан. Двері в житловий будинок були в той час закриті але не замкнуті. Син підійшов до свідка та повідомив, що до них в будинок зайшов незнайомий чоловік, після чого ОСОБА_11 пішов подивитись, хто це. В спальні доньки він побачив незнайомого йому на той час чоловіка, зараз відомого як обвинувачений ОСОБА_12 . На запитання, що він робить в будинку, ОСОБА_13 нічого зв"язно не міг пояснити, казав, що його хтось послав, від нього було чути запах алкоголю. Свідок припустив, що це може бути знайомий доньки чи зятя, однак на його запитання ОСОБА_10 відповідла, що цього чоловіка не знає, а коли подивилась в сумочку, яка зберігалась в шафі кімнати, виявила відсутність гаманця з грошима. ОСОБА_14 , де лежала сумка з гаманцем - це не крайня кімната, щоби зайти до неї, треба пройти через кухню, коридор. Після цього ОСОБА_11 не дав ОСОБА_15 покинути подвір"я господарства. Через деякий час додому повернувся зять свідка ОСОБА_16 , який впізнав в незнайомому чоловікові свого земляка ОСОБА_4 . Коли у останнього хотіли з"ясувати, де гаманець, ОСОБА_13 спробував втекти, але його затримали, після чого він віддав гаманець. Після цього викликали сільського старосту і поліцейських.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, щопотерпіла ОСОБА_7 , є його дружиною. Так 12.05.2020 близько 21-ї години він був у сусіда в с.Стара Рафалівка, в цей час йому зателефонували і попросили терміново повернутись додому, оскільки в їх будинку виявили незнайомого чоловіка. Повернувшись, він виявив, що в їх господарстві був ОСОБА_13 , якого він знав як мешканця сусідньогго села і з яким вчився в одній школі. Далі з городу прийшла його дружина ОСОБА_10 і в ході огляду своєї сумочки, яка знаходилася в спальній кімнаті на шафі, виявила відсутність свого гаманця. Дружина повідомила, що в гаманці були гроші, біля 300 грн., в кімнаті гаманця не знайшли, хоча і шукали. На запитання ОСОБА_15 де гаманець, останній вказав, що нічого не брав, намагався втекти з господарства, однак йому перешкодили це зробити. Тоді він повідомив, що гаманець в будинку, і прийшовши в кімнату раптово підкинув його на лівжко, щоб вони не побачили, однак свідок встиг це побачити. Про дану подію вони відразу повідомили старосту села і працівників поліції. По приїзду працівників поліції в присутності понятих було проведено огляд місця події. ОСОБА_4 зізнався, працівникам поліції, що він дійсно викрав гаманець з грошовими коштами.

Проаналізувавши показання обвинуваченого, потерпілої та свідків, в сукупності з іншими доказами, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину повністю доведена в ході судового розгляду кримінального провадження сукупністю досліджених доказів, в т.ч.:

-заявою на огляд, протоколом огляду місця події від 12.05.2020 з ілюстративною таблицею (а.с.8-17);

-постановою про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 13.05.2020 (а.с.18);

-

протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 15.05.2020 з ілюстративною фото-таблицею (а.с.51-57);

Обвинувачений ОСОБА_4 частково визнав свою вину у крадіжці чужого майна, пояснив, що вдень 12.05.2020 року він працював на пилорамі між селами Стара Рафалівка та Бабка. Повертаючись додому захотів попити та зайшов на територію одного з домогосподарств, умислу на вчинення крадіжки не мав, однак зайшовши в будинок, переконався, що в будинку нікого немає та за ним ніхто не слідкує, зайшов в кімнату, побачив жіночу сумочку та дістав звідти гаманець, який засунув собі за пояс. В цей час його виявив маленький хлопчик, і він, налякавшись вчиненого, викинув гаманець на дитяче ліжечко, і в подальшому вказав на це власникам - потерпілій та її чоловіку. Коли намагався покинути вказаний будинок його виявили та затримали господарі, які в подальшому викликали працівників поліції. Також пояснив, що щиро розкаюється у вчиненому злочині, усвідомив незаконність своїх дій, просив його суворо не карати та запевнив суд у тому, що більше не вчинить злочинів.

Показання обвинуваченого про те, що умисел на вчинення крадіжки виник у нього після проникнення в будинок, де проживає потерпіла, на думку суду, не відповідають фактичним обставинам справи, і спростовуються сукупністю інших досліджених судом доказів. Так, сам ОСОБА_4 під час слідчого експерименту пояснив, що до будинку потерпілої в с.Стара Рафалівка він зайшов з метою вчинення крадіжки, при цьому в присутності понятих вказав, як він проникав у житловий будинок, в якому приміщенні знайшов сумку потерпілої, з якої викрав гаманець, та куди його сховав. Даний доказ суд вважає належним та допустимим, твердження сторони захисту про примушування ОСОБА_4 до участі в цій слідчій дії нічим не обґрунтовані і відхиляються судом.

В судовому засіданні ОСОБА_13 пояснив, що зайшов до будинку потерпілої щоби випити води, однак ці його показання спростовуються сукупністю інших доказів. Так, потерпіла ОСОБА_18 та свідок ОСОБА_11 пояснили, що кімната, в якій знаходилась сумка потерпілої спальня розташована в глибині будинку, і до цієї кімнати ОСОБА_13 потрапив, проминувши декілька приміщень, в т.ч. і кухню. При цьому ОСОБА_11 однозначно підтвердив, що ОСОБА_9 він виявив саме в спальні доньки, обвинувачений не просив у нього води, не зміг пояснити мету свого перебування в будинку.

Таким чином, на думку суду, вказаними доказами, які є логічними та послідовними, а в своїй сукупності - достатніми, повністю доведено вину ОСОБА_4 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, з проникненням у житло, оскільки досліджені судом докази підтверджують, що обвинувачений проник до будинку потерпілої з метою вчинення крадіжки, вчинив всі необхідні та достатні на його думку дії для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_9 , оскільки останнього було затримано членами сім`ї потерпілої.

Ці дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, і така кваліфікація повністю підтвердилась в судовому засіданні. Доводи захисника, наведені ним у вступній промові та в судових дебатах, не спростовують висновків суду.

При обранні розміру та виду покарання щодо обвинуваченого, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує тяжкість вчинених ним злочинів, відомості, що характеризують особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_4 негативно характеризується за місцем проживання, до вчинення вказаних злочинів неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, і вчинив злочини під час встановленого вироком суду іспитового строку, не перебуває на обліку в психіатра та нарколога, не працює.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, у відповідності до ст.66 КК України, є щире розкаяння ОСОБА_9 та його активне сприяння розкриттю злочину

Обставинами, що обтяжують покарання, є рецидив злочинів (п.1) ч.1 ст.67 КК України)

Враховуючи вищевикладені обставини, тяжкість вчиненого злочину, а також ту обставину, що обвинуваченим вчинено замах, а не закінчений злочин, особу обвинуваченого, думку потерпілої, яка пояснила суду, що не має претензій до ОСОБА_9 і просить його суворо не карати, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому мінімальної міри покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

При цьому, у відповідності до ст.71 КК України з урахуванням вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06.11.2019 року, ОСОБА_4 повинна бути обрана остаточна міра покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, із застосуванням положень ст.ст.72,73 КК України.

Так, як вбачається із названих норм кримінального закону, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження, за винятком запобіжного заходу, не застосовувались, цивільний позов не заявлено.

Речові докази жіночий гаманець та грошові кошти в сумі 361 грн підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_7 у відповідності до положень ч.9 ст.100 КПК України.

Крім того, на думку суду, підлягає задоволенню клопотання прокурора про заміну раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою та взяття його під варту в залі суду.

Так, у відповідності до ст.ст.177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкодити кримінальному провадженню.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може перешкодити кримінальному провадженню.

Під час розгляду даного кримінального провадження судом встановлено винуватість ОСОБА_4 у замаху на вчинення умисного тяжкого злочину проти власності.

Ухвалами Володимирецького районного суду від 06.10.2022 року та від 06.12.2022 року відносно ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, однак умови цього запобіжного заходу неодноразово порушувались, про що свідчать численні повідомлення Вараського РВП ГУНП в Рівненській області. Крім того, сам обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що він фактично проживає в м.Вараш, хоча зареєстрований в с.Щоків Вараського району, де і мав би перебувати за умовами домашнього арешту.

З урахуванням викладеного та відомостей про особу обвинуваченого, який не працює, не має законного джерела доходу, не має постійного місця проживання, немає стійких соціальних зв`язків, схильний до повторного вчинення правопорушень, оскільки вчинив злочин проти власності, під час іспитового строку за аналогічний злочин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 може ухилитись від відбування покарання за вироком суду та повторно вчинити злочин, і раніше обраний запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, є недостатнім для запобігання цим ризикам, що є достатньою підставою для заміни запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368,369, 373,374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Остаточну міру покарання за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06.11.2019 року ОСОБА_4 призначити у відповідності до ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань, у вигляді 4 (чотирьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком суду законної сили змінити раніше обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою. Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Виконання вироку в частині взяття ОСОБА_4 під варту доручити працівникам Відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області.

Строк покарання обчислювати з часу набрання вироком законної сили, зарахувати до строку покарання період попереднього ув`язнення з часу взяття ОСОБА_4 під варту.

Речові докази жіночий гаманець та грошові кошти в сумі 361 грн повернути потерпілій ОСОБА_7 , в т.ч. до набрання вироком законної сили під зберігальну розписку у відповідності до ст.100 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Після проголошення, копію вироку невідкладно вручити прокурору, обвинуваченому. Направити копії вироку потерпілим, захиснику.

Суддя: