Єдиний унікальний номер справи 185/1576/23
Провадження № 1-кп/185/470/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000310 від 22 вересня 2022 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2022 року близько о 05 год. 30 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим), ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом в непередбачений законом спосіб, у період нерестової заборони на вилов раків, маючи при собі заборонене знаряддя лову - жилкові сітки, прибув на берег р. Вовча (водойм загального користування), поблизу вул. Хижняка, м. Павлограда Дніпропетровській області та перебуваючи на березі річки, ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом забороненими засобами лову, в порушення вимог чинного законодавства України, не маючи на те законного дозволу і відповідних квот з талонами встановленого зразка, виданих державними органами рибоохорони та лімітів на вилов риби, також порушуючи ст. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України», затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, якими передбачено заборону на лов риби з використанням, зокрема, промислових та інших знарядь лову, виготовлених з жилкових та інших матеріалів усіх видів і найменувань, способом загат і спуску води з водоймищ, з використанням дерев`яного човна незаконно виставив у воді заздалегідь заготовлене та принесене з собою заборонене знаряддя лову - чотири жилкові сітки, після чого почав ловити раків у вказаний спосіб.

В ході здійсненого незаконного рибного промислу, що відбувалося у період заборони лову раків у водоймах в період другої линьки, який встановлений наказом «Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області» від 30 червня 2022 року № 76, ОСОБА_3 забороненим знаряддям лову - жилковими сітками, здійснив незаконний вилов раків у кількості трьох штук, вартістю з урахуванням такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збору) або знищення цінних видів водних біоресурсів», чим згідно додатка № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2011 року № 1209, заподіяв державі в особі Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області шкоду у загальному розмірі 9996 гривень, що є істотною, у зв`язку із виловом раків в період другої линьки, на час дії встановлених заборон.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України як незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

02 лютого 2023 року між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 249 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік, із звільненням ОСОБА_3 від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просила затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні, в тому числі, щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінального проступку.

Представник потерпілого ОСОБА_6 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що укладена угода відповідає вимогам КПК України та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 від 02 лютого 2023 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, із звільненням ОСОБА_3 від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась.

Під час проведення досудового розслідування проводилася судова експертиза, на проведення якої було витрачено 3823 грн. 68 коп. Зазначені витрати у відповідності вимог ст. 122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винен у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної судово-економічної експертизи № 010-23 від 23 січня 2023 року у розмірі 3823 грн. 68 коп.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2022 року на саморобний дерев`яний човен, сітки у кількості 4 одиниць, які було виявлено та вилучено 21 вересня 2022 року у ОСОБА_3 в ході проведення огляду місця події, - скасувати.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Згідно ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію шляхом безоплатного вилучення у власність держави знаряддя вчинення кримінального правопорушення та незаконно добутих водних живих ресурсів.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02 лютого 2023 року укладену між прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо протягом іспитового строку 1 (одного) року він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи у розмірі 3823 (три тисячі вісімсот двадцять три) грн. 68 (шістдесят вісім) коп. на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 вересня 2022 року на саморобний дерев`яний човен, сітки у кількості 4 одиниць, які було виявлено та вилучено 21 вересня 2022 року у ОСОБА_3 в ході проведення огляду місця події, - скасувати.

Речові докази:

- саморобний дерев`яний човен, сітки у кількості 4 одиниць, які зберігаються в камері схову речових доказів Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації у дохід держави;

- риба карась в кількості 1 штука, риба товстолоб в кількості 1 штука, раки у кількості 3 штук, передані на зберігання до ФОП ОСОБА_7 - конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації у дохід держави;

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, представнику потерпілого та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1