Справа № 308/884/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Ужгород, в режимі відео конференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0001545 від 08 грудня 2022 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми,, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, економіста ТОВ «Хаус блок», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на виготовлення підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного відповідно до якого він визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, з метою перетину Державного кордону України та діючи всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24 лютого 2022 року, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12 травня 2015 року» , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний, характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, надав невстановленій органом досудового розслідування особі установчі дані про себе, необхідні документи для виготовлення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та довідки військово-лікарської комісії, вище вказаною невідомою особою.

В подальшому, ОСОБА_4 , в невстановлений органом досудового розслідуванням час, 20 липня 2022 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи, завідомо підроблений документ, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 від 28 жовтня 2019 року та довідку військово-лікарської комісії №2097 від 20 серпня 2022 року, відповідно до яких він визнаний непридатним до військової Служби з виключенням з військового обліку, видані ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому з`ясовано, що ОСОБА_4 , згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_5 за вих. № 4/14 від 06 січня 2023 року тимчасове посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 від 28 жовтня 2019 року та довідка військово-лікарської комісії №2097 від 20 серпня 2022 року не видавались.

Тим самим, ОСОБА_4 шляхом надання засобів, сприяв невідомій особі виготовити вказані вище документи видані на його ім`я, в частині надання необхідних даних та матеріалів, щодо своєї особистості, зокрема установчі дані про особу.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України, а саме пособництво у підробленні документа, який видається установою , яка має право видавати такі документи, яка звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою.

Крім того судом встановлено, що 07 грудня 2022 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_4 під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Ужгород» НОМЕР_2 прикордонного загону за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто, діючи з прямим умислом, з метою перетину Державного кордону України, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24 лютого 2022 року. Законом України «Про правовий режим воєнного стану» № З 89-VIII від 12 травня 2015 року, пред`явив на паспортний контроль працівнику прикордонного наряду ОСОБА_6 завідомо підроблені документи, а саме: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного під № НОМЕР_1 від 28 жовтня 2019 року відповідно до якого, він визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку видане ІНФОРМАЦІЯ_4 та довідку військово-лікарської комісії №2097 від 20 серпня 2022 року видану ІНФОРМАЦІЯ_4 , достовірно знаючи, що він не отримував в установленому законом порядку такі документи та, що такі є підробленими, чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

Такі дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме : використання завідомо підробленого документа.

17.01.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості останнім, яку подано суду.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 17 січня 2023 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 , міру покарання, визначене в угоді.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Зазначена угода від 17.01.2023року відповідає вимогам ст. 474 ч.7 КПК України, при укладенні угоди враховано вимоги ст. 470 КПК України, її зміст також відповідає вимогам, передбаченим ст. 472 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених п. п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено. Злочин вчинений обвинуваченим є кримінальним проступком.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, що полягають у пособництві у підробленні документа, який видається установою , яка має право видавати такі документи, яка звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст угоди стосовно свідомої добровільної узгодженості сторонами її істотних умов, враховуючи те, що, сторони розуміють зміст угоди, наслідки її укладення і невиконання, які передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, угода не суперечить вимогам КК України та КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто, пособництво у підробленні документа, який видається установою яка має право видавати такі документи, яка звільняє від обов`язків, з метою його використання іншою особою та використання завідомо підробленого документа, кваліфіковано правильно, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, визначеної ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлені.

З урахуванням наведених вище судом обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, дає суду підстави вважати, що можливість соціальної реабілітації не втрачена, і виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції такого від суспільства, і вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання в угоді про визнання винуватості у виді штрафу.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному проваджені судом не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 січня 2023 року укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001545 від 08 грудня 2022 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворо покарання більш суворим остаточно обрати засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст.100 КПК України, речові докази по справі: тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 28.10.2019 року видане гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та довідку військово-лікарської комісії № 2097 від 20 серпня 2022 року знищити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1