Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/441/23
Провадження № 1-кп/644/56/23

15 березня 2023 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Потерпілого ОСОБА_4 ,
Обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, освіта середньо-спеціальна, військовослужбовця ЗСУ, одруженого, що має неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України,
31.10.2022, приблизно о 06:45, ОСОБА_5 , керував технічно справним автомобілем «М-2141», р.н. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 та рухався по проспекту Олександрівському в місті Харкові, зі сторони вул. Генерала Момота в напрямку вул. Бекетова.
Під час руху по проспекту Олександрівському, а саме в районі будинку 21/138 проспекту Архітектора Альошина в м. Харкові, водій ОСОБА_5 , діючи необережно, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_4 , який переходив пішохідний перехід зліва направо відносно руху ОСОБА_5 , та допустив наїзд на потерпілого ОСОБА_4 , чим грубо порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В підготовчому судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим та відшкодування завданих збитків. В обґрунтування клопотання обвинувачений зазначив, що кримінальним правопорушенням він завдав потерпілому ОСОБА_4 фізичної та матеріальної шкоди, яка повністю відшкодована. Потерпілий ОСОБА_4 до ОСОБА_5 претензій не має та просить у зв`язку із примиренням, повним відшкодуванням завданих збитків, звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України.
Обвинувачений суду пояснив, що провину визнає в повному обсязі, кримінальне правопорушення вчинено ним вперше, він раніше до відповідальності притягався, але судимість погашена у встановленому законом порядку, повністю відшкодував шкоду потерпілому, як матеріальну, так і моральну, він до нього претензій не має, примирився із потерпілим.
Потерпілий суду пояснив, що він примирився з обвинуваченим, останній відшкодував йому шкоду, він отримав від нього грошові кошти на відшкодування моральної шкоди та в рахунок оплати вартості лікування відшкодування матеріальної шкоди, просив закрити провадження у справі та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, про що подав суду письмову заяву.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечувала, зазначала, що є підстави для застосування ст.46 КК України, з урахуванням правової позиції Верховного Суду викладеної в Постанові від 22.11.2022 року у справі №672/1317/20.
У відповідності до п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
За приписом частини 4 статті 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з положенням ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ч.3, 4 ст.12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17 (провадження № 13-66кс18), викладено висновок, згідно з яким саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно ст. 46 КК України.
З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, віднесеного до категорії необережних нетяжких злочинів, свою провину повністю визнав, відшкодував заподіяні потерпілому збитки та примирився з ним, про що зазначено у письмовій заяві потерпілого ОСОБА_4 , та яку підтримав в підготовчому судовому засіданні потерпілий, при цьому, під час вчинення злочину ОСОБА_5 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, внаслідок чого у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням - ст.46 КК України, у відповідності до п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286 КПК України.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної в Постанові від 22.11.2022 року у справі №672/1317/20, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений за вироком Київського районного суду м. Харкова від 21.06.2012 року, та ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.07.2013 року від покарання призначеного за вироком звільнений, у зв`язку із закінченням іспитового строку, а тому, судимість погашена у встановленому законом порядку, та обвинувачений є особою, яка вчинила кримінальне правопорушення уперше, тому у даному кримінальному провадженні відсутні перешкоди у застосуванні до нього положень ст. 46 КК України.
При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню були проведені експертизи, загальна вартість яких складає 6418 гривень 52 копійки.
У висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), зазначено, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати пов`язані із проведенням експертиз.
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані під час досудового розслідування у вигляді арешту, підлягають скасуванню. Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст. ст. 284, 314 КПК України, суд, -
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , - задовольнити.
Арешт накладений на транспортний засіб автомобіль «М-2141», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.11.2022 року, - скасувати.
Речовий доказ транспортний засіб автомобіль «М-2141», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на території майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що розташований за адресою м. Харків, вулиця Пушкінська, будинок 107, повернути ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Харкова.
Головуючий: суддя ОСОБА_1