печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6556/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна № 0001265 від 20.10.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою та третьою статті 368 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна № 0001265 від 20.10.2021 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами першою та третьою статті 368 КК України.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки представника сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у її відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Досудовим розслідуванням установлено, що наказом Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України від 24.11.2021 року № 2/10/252кп ОСОБА_4 призначено на посаду адміністратора територіального сервісного центру №8049 (на правах відділу) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС).

Відповідно Положення про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), затвердженого Наказом Головного сервісного центру МВС від 27.04.2020 №29 Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві здійснює організаційне забезпечення та контроль процесу реєстрації (перереєстрації, зняття з обліку) транспортних засобів, обміну та видачі посвідчень водія, обліку та зберігання документів, що є підставою для їх видачі.

У зв`язку з викладеним, володіючи даною інформацією у грудні 2021 року громадянка ОСОБА_5 звернулась до територіального сервісного центру №8049 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві з метою отримання посвідчення водія категорії «В», що передбачає складання теоретичних та практичних іспитів.

В ході особистого листування у застосунку «WhatApp» ОСОБА_5 з адміністратором територіального сервісного центру №8049 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві ОСОБА_4 , 09.09.2022 останній діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, висловив в адресу ОСОБА_5 прохання надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 7 000 (семи тисяч) гривень за складання теоретичних та практичних іспитів, з метою отримання посвідчення водія категорії «В».

У подальшому 22.09.2022 о 08 хв. 48 год. ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення у застосунку «WhatApp» висунув ОСОБА_5 безпосередню вимогу перерахувати грошові кошти у сумі 7 000 (сім тисяч) гривень на його особисту банківську картку, відкриту у АТ КБ «Приватбанк» із № НОМЕР_1 за успішне складання ОСОБА_5 теоретичних та практичних іспитів, з метою отримання нею посвідчення водія категорії «В».

Водночас, 22.09.2022 року близько 09 год. 14 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території територіального сервісного центру №8049 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 8, будучи адміністратором територіального сервісного центру №8049 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, використовуючи службове становище, доводячи виконання злочинного умислу до кінця отримав від ОСОБА_5 раніше висунуту ним вимогу про передання йому грошових коштів у сумі 7 000 (семи тисяч) гривень за успішне складання ОСОБА_5 теоретичних та практичних іспитів, з метою отримання нею посвідчення водія категорії «В», шляхом поповнення його банківської картки, відкритої у АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .

Крім того, володіючи вищезазначеною інформацією у жовтні 2022 року громадянин ОСОБА_6 звернувся до територіального сервісного центру №8049 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві з метою отримання посвідчення водія категорії «В», що передбачає складання теоретичних та практичних іспитів.

В ході особистого листування у застосунку «WhatApp» ОСОБА_6 з адміністратором територіального сервісного центру №8049 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві ОСОБА_4 , 12.12.2022 останній діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, висловив в адресу ОСОБА_6 прохання надати йому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 7 000 (семи тисяч) гривень за складання теоретичних та практичних іспитів, з метою отримання посвідчення водія категорії «В».

Водночас, 15.12.2022 року близько 12 год. 53 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у транспортному засобі марки «Hyundai» моделі «Accent», який знаходився поряд із територією територіального територіального сервісного центру №8049 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 8, будучи адміністратором територіального сервісного центру №8049 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, використовуючи службове становище, діючи повторно, доводячи виконання злочинного умислу до кінця отримав від ОСОБА_6 раніше висунуту ним вимогу про передання йому грошових коштів у сумі 7 000 (семи тисяч) гривень за успішне складання ОСОБА_6 теоретичних та практичних іспитів, з метою отримання ним посвідчення водія категорії «В».

18.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру про те, що він підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а також в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, вчинене повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

19 січня 2023 року рішенням слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 № №757/2481/23-к накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (частка власності 1/1) із забороною розпоряджатися та відчужувати це майно, яка належала станом на момент винесення рішення підозрюваному ОСОБА_4 .

Однак, 23.01.2023 підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи факт притягнення його до кримінальної відповідальності за частинами першою та третьою статті 368 КК України та арешт його майна, здійснив дарування квартири АДРЕСА_1 своїй дружині ОСОБА_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 (частка 1/2) та своїм донькам ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_3 (частка 1/4) та ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_4 (частка 1/4) 3у усупереч рішенню слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 № №757/2481/23-к.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації.

Підозрюваний ОСОБА_4 відповідно до примітки ст. 45 КК України підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.

Зібрані фактичні дані в своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні одержання службовою особою, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вищезазначене майно, з метою конфіскації, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, що зможе одночасно забезпечити запобігання можливості його приховування та відчуження.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт квартиру АДРЕСА_1 із забороною розпоряджатися та відчужувати це майно, яка належить ОСОБА_8 , РНОКПП: НОМЕР_2 (частка 1/2), ОСОБА_9 , РНОКПП: НОМЕР_3 (частка 1/4) та ОСОБА_10 , РНОКПП: НОМЕР_4 (частка 1/4).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1