УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження №1-кп/522/2774/22
16 грудня 2022 року м. Одеса
Приморський районний суд міста Одеси у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пужайково, Балтського району, Одеської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ? раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Під час підготовчого судового засідання прокурором ОСОБА_3 подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, посилаючись на те, що є наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.
В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що існує реальний ризик переховування ОСОБА_5 від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, за покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчинені кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується. Крім того, прокурор зазначає, що наявні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 під загрозою можливого реального покарання, у разі доведення його вини у встановленому законом порядку, може незаконно впливати на потерпілого та інших обвинувачених з метою надання ними показів на його користь, а тому, на думку прокурора, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку на час судового провадження. Крім того, прокурор просить обрати ОСОБА_5 домашній арешт у певний час доби, оскільки він одружений та має на своєму утриманні двох малолітніх дітей.
Захисник в судовому засіданні зазначила, що її підзахисний взагалі не згоден із пред`явленою підозрою і вважає, що йому має бути обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Таким чином, захисник просила суд обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що не згоден із клопотанням прокурора та пред`явленим обвинуваченням та вказав на своє бажання в подальшому вступити до лав ЗСУ.
Суд, вислухавши думку прокурора, захисника та обвинувачуваного, вивичивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.
Так, згідно поданого до суду обвинувального акту встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна - грабіж, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану і в особливо великих розмірах, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України та у придбанні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого спливає 18.12.2022 року.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Обставини, що враховуються судом при обранні запобіжного заходу, визначені ст. 178 КПК України.
На підтвердження вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 зазначених кримінальних правопорушень стороною обвинувачення зібрано докази, перелік яких зазначено у реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, а саме: у виді позбавлення волі на строк до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, характер кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , а також те, що він має місце проживання в м. Одесі.
З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про доведеність прокурором існування ризиків передбачених п.п.1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: спроб переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого і обвинувачених у вказаному кримінальному провадженні.
При вивченні клопотання прокурора, суд встановив, що представник державного обвинувачення ґрунтовно зазначив обставини, які обумовлюють необхідність саме обрання, а не продовження, до обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, разом із тим, жодним чином в клопотанні не зазначив підстави для встановлення заборони залишати місце мешкання ОСОБА_8 лише в нічний час доби. Крім того, вказані прокурором в судовому засіданні обставини про необхідність у обвинуваченого доглядати за малолітніми дітьми не було підтверджено жодними документами, у зв`язку із чим, не можуть бути взяті судом до уваги. Також, судом встановлено, що судові рішення у вказаному кримінальному провадженні, які було додані до клопотання, не завірені у передбачений законом спосіб.
Крім того, суд критично ставиться до позиції обвинуваченого щодо відомостей, які він навів для відмови у задоволенні клопотання прокурора, оскільки останнім не було надано суду жодних доказів його звернення до ЗСУ, з метою несення військової служби, а також будь яких інших документів, які б свідчили про обґрунтованість його позиції.
Отже, на підставі викладеного, суд вважає, що на даний час є достатні підстави у обранні, як зазначено прокурором, обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який буде достатнім для належного виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, пережбаченим вимогами ст. 194 КПК України оскільки, враховуючи викладені у клопотанні прокурора мотиви, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.
При встановленні ризиків, на які посилався прокурор та тяжкості інкримінованого обвинувачення, а також обставин, встановлених судом під час розгляду клопотання, на думку суду обґрунтовують необхідність при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, встановити обвинуваченому ОСОБА_5 заборону цілодобово залишати місце свого мешкання, за виключенням періоду повітряної тривоги, оскільки відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя та здоров`я, а також безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до положень ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Також судом було встановлено, що у резулятивній частині клопотанні, прокурором було допущено технічну описку у адресі проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме вказано місце його проживання: АДРЕСА_1 , однак, як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування та всткпной і мотивувальній частині клопотання прокурора, місцем мешкання обвинуваченого є: АДРЕСА_1 .
Згідно з ч.3 ст. 181 копію ухвала направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8,9, 132, 176, 177, 178, 181, 315, 370-372, 376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишати житло під час оголошення повітряної тривоги.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 2 місяці обов`язки, передбачені п.1, п.2, п.3, п. 4, п.8 ч.5 ст. 194 КПК України.
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатись із населеного пункту - м.Одеса, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;
4) утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_9 , та обвинуваченими ОСОБА_10 і ОСОБА_6 ;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України
Суддя