Справа № 333/8542/21 Провадження №1-кп/333/204/23
ВИРОК

ІМНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2023 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, не працює і не навчається, не одруженої, яка малолітніх (неповнолітніх) дітей на утриманні не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимої, -

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, тимчасово безробітного, не одруженого, який малолітніх (неповнолітніх) дітей на утриманні не має, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , на початку серпня 2021 року, маючи прямий умисел на заняття сутенерством з метою наживи, нехтуючи суспільною мораллю і моральними засадами в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, погодилась на пропозицію свого знайомого ОСОБА_8 , відповідно до якої остання повинна здійснювати прийом дзвінків від клієнтів і рекламувати послуги сексуального характеру, за що у подальшому буде отримувати прибуток у розмірі ј частини оплати за сексуальні послуги, які будуть надані особами, які надають ці послуги.

Діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, на початку серпня 2021 року, перебуваючи на території м. Запоріжжя, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_8 маючи навички роботи із комп`ютерною технікою та інтернет-ресурсами, а також маючи підключення до мережі Інтернет, здійснили реєстрацію облікового запису на веб-сайті «КОНТАКТ», на своїй особистій сторінці за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 розмістили інформацію у вигляді оголошення зі змістом про надання послуг сексуального характеру, з метою подальшого отримання прибутку, шляхом вчинення сутенерства. Окрім цього, у змісті вказаного оголошення останні вказали для зв`язку мобільний телефон з особистими номером ОСОБА_7 - НОМЕР_1 .

Так, ОСОБА_7 , у період час часу з серпня 2021 року по 14 вересня 2021 року, перебуваючи на території м. Запоріжжя, маючи прямий умисел направлений на сутенерство, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, діючи заздалегідь за узгодженим планом з ОСОБА_8 , вчинила всі дії спрямовані на зайняття проституцією іншою особою, що виразилось у виконанні ролі адміністратора, а саме приймання замовлень від клієнтів про надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду, та у подальшому викликала по телефону осіб, які надають послуги сексуального характеру клієнтам.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 303 КК України, а саме сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб.

09 серпня 2021 року о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , отримавши дзвінок від клієнта ОСОБА_9 на особистий телефон ОСОБА_7 , розробили злочинний план дій задля організації зустрічі зазначеного вище клієнта із особою, яка надає послуги сексуального характеруза грошову винагороду, тобто здійснення посередництва, що виявлялось у сприянні добровільними сексуальними стосунками не знайомих осіб між собою.

Під час проведення контрольованої закупки встановлено, що, в то же день, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_8 маючи умисел направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть яких полягала в посяганні на моральні засади суспільства, шляхом встановлення зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду,зустріли автомобіль «Sааb9-5» з реєстраційним номеромРеспубліки Польща « ОСОБА_10 », за кермом якого перебував водій таксист, у салоні цього автомобіля перебував клієнт ОСОБА_9 . Окрім цього, у дворі біля вказаного будинку перебували ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Далі клієнт ОСОБА_9 обравши особу, яка надає послуги сексуального характеру - ОСОБА_12 передав ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 1600 гривень, з яких ОСОБА_7 отримала 400 гривень, у якості оплати за свої злочинні дії.

У подальшому, клієнт ОСОБА_9 разом із вказаною особою поїхали до готелю «Млин», що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де з використанням презервативу ОСОБА_12 надала ОСОБА_9 послуги сексуального характеру. За надання цих послуг ОСОБА_12 отримала від ОСОБА_8 грошову винагороду у сумі 400 гривень.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України, а саме звідництво для розпусти вчинене з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, до початку кримінального правопорушення, домовились про спільне його вчинення.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний план, з метою особистого збагачення, 18 серпня 2021 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , отримавши дзвінок від клієнта ОСОБА_13 на вказаний вище особистий телефон, розробили злочинний план дій задля подальшої організації зустріч зазначеного вище клієнта із особою, яка надає послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

Далі, у той же день, о 17 годині 10 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , маючи умисел направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть яких полягала в посяганні на моральні засади суспільства, шляхом встановлення зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду,за вказаною вище адресою зустріли автомобілі «Sааb9-5» з реєстраційним номеромРеспубліки Польща « ОСОБА_10 », за кермом якого перебував водій таксист із клієнтом ОСОБА_13 , де біля вказаного будинку знаходилась також особа, яка надає послуги сексуального характеру - ОСОБА_11 . Далі клієнт передав грошові кошти ОСОБА_8 у розмірі 1600 гривень за отримання послуг сексуального характеру, з яких ОСОБА_7 отримала 400 гривень у якості оплати своїх злочинних дій.

Далі, клієнт ОСОБА_13 разом із цією особою, на вказаному вище автомобілі, поїхали за адресою: АДРЕСА_6 , де з використанням презервативу ОСОБА_11 надала ОСОБА_13 послуги сексуального характеру. У подальшому, за надання цих послуг особа, яка надає послуги сексуального характеру - ОСОБА_11 , отримала від ОСОБА_8 грошову винагороду у сумі 400 гривень.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України, а саме звідництво для розпусти вчинене з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, до початку кримінального правопорушення, домовились про спільне його вчинення.

Окрім цього, 07 вересня 2021 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , отримавши дзвінок від клієнта ОСОБА_14 на вказаний вище особистий телефон, розробили злочинний план дій задля подальшої організації зустрічі зазначеного вище клієнту із особою, яка надає послуги сексуального характеру за грошову винагороду, тобто здійснення посередництва, що виявлялось у сприянні добровільними сексуальними стосунками не знайомих осіб між собою.

Далі, в той же день, о 18 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , маючи умисел направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть яких полягала в посяганні на моральні засади суспільства, шляхом встановлення зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду,зустріли автомобіль «Sааb9-5» з реєстраційним номеромРеспубліки Польща « НОМЕР_2 », за кермом якого перебував водій таксист, який привіз клієнта ОСОБА_14 за вказаною адресою, де біля розважального комплексу «Шикиленд», де знаходились особи, які надають послуги сексуального характеру - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Далі клієнт, обравши ОСОБА_11 передав грошові кошти ОСОБА_8 у розмірі 1600 гривень, за отримання послуг сексуального характеру, з яких ОСОБА_7 отримала 400 гривень у якості оплати за свої злочинні дії.

Далі, що клієнт ОСОБА_14 разом із ОСОБА_11 , на вказаному вище автомобілі, поїхали до готелю, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де з використанням презервативу ОСОБА_11 надала ОСОБА_14 послуги сексуального характеру. У подальшому, за надання цих послуг ОСОБА_11 , отримала від ОСОБА_8 грошову винагороду у сумі 400 гривень.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України, а саме звідництво для розпусти вчинене з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, до початку кримінального правопорушення, домовились про спільне його вчинення.

Під час проведення контрольованої закупки у рамках кримінального провадження встановлено, що 14 вересня 2021 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , отримавши дзвінок на вказаний вище особистий мобільний телефон, від клієнта ОСОБА_9 розробили злочинний план дій направлених на організацію зустрічі зазначеного вище клієнта із особою, яка надає послуги сексуального характеру за грошову винагороду, тобто здійснення посередництва, що виявлялось у сприянні добровільними сексуальними стосунками не знайомих осіб між собою.

Так, того ж дня, о 19 годині 15 хвилині, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , маючи умисел направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть яких полягала в посяганні на моральні засади суспільства, шляхом встановлення зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду,зустріли автомобіль «Sааb9-5» з реєстраційним номеромРеспубліки Польща « ОСОБА_10 », за кермом якого перебував водій таксист, який привіз клієнта ОСОБА_9 , за вказаною адресою, де у дворі цього будинку, знаходились особи, яка надає послуги сексуального характеру, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Далі клієнт ОСОБА_9 обравши ОСОБА_11 передав ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 1600 гривень, із яких ОСОБА_7 отримала грошові кошти у розмірі 400 гривень у якості оплати за свої злочинні дії.

У подальшому, клієнт ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 поїхали до сауни, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 , де з використанням презервативу ОСОБА_11 надала ОСОБА_9 послуги сексуального характеру. У подальшому, за ці послуги, остання отримала від ОСОБА_8 грошову винагороду у сумі 400 гривень.

Таким чином, у вказаний період часу, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з метою наживи, від вчинення посередництва, що виявляється у сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою, що полягло у організації зустрічей таких осіб - звідництва, отримувала прибуток від цієї протиправної діяльності.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України, а саме звідництво для розпусти вчинене з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, до початку кримінального правопорушення, домовились про спільне його вчинення.

Також, ОСОБА_8 , на початку серпня 2021 року, маючи прямий умисел на заняття сутенерством з метою наживи, нехтуючи суспільною мораллю і моральними засадами в частині встановлення зав`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, розробив злочинну схему, до якої залучив свою знайому ОСОБА_7 , відповідно до якої остання повинна здійснювати прийом дзвінків від клієнтів і рекламувати послуги сексуального характеру, за що у подальшому буде отримувати прибуток у розмірі ј частини оплати за сексуальні послуги, які будуть надані повіями.

Задля реалізації свого узгодженого заздалегідь із ОСОБА_7 злочинного плану, ОСОБА_8 , у серпні 2021 році, більш точної дати встановити не надалось за можливе, маючи прямий умисел направлений на зайняття сутенерством, діючи з корисливих мотивів, задля особистого збагачення, запропонував знайомим йому жінкам, які надають послуги сексуального характеру, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_12 за грошові кошти надавати послуги сексуального характеру клієнтам, заздалегідь знайдених ОСОБА_8 .

Діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, на початку серпня 2021 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перебуваючи на території м. Запоріжжя, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб, маючи навички роботи із комп`ютерною технікою та інтернет-ресурсами, а також маючи підключення до мережі Інтернет, здійснили реєстрацію облікового запису на веб-сайті «КОНТАКТ», на особистій сторінці ОСОБА_7 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 де розмістили інформацію у вигляді оголошення зі змістом про надання послуг сексуального характеру, з метою подальшого отримання прибутку, шляхом вчинення сутенерства. Окрім цього, у змісті вказаного оголошення останні вказали для зв`язку мобільний телефон з особистими номером ОСОБА_7 - НОМЕР_1 .

Так, ОСОБА_7 , у період час часу з серпня 2021 року по 14 вересня 2021 року, перебуваючи на території м. Запоріжжя, маючи прямий умисел направлений на сутенерство, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи заздалегідь за узгодженим планом з ОСОБА_8 , вчинила всі дії спрямовані на зайняття проституцією іншою особою, виконувала роль адміністратора, приймала замовлення від клієнтів про надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду, та у подальшому викликала по телефону жінок, які надають послуги сексуального характеру, які за усною домовленістю узгодженою раніше з ОСОБА_8 надавали ці послуги.

Таким чином, ОСОБА_8 передбачив всі необхідні умови для здійснення сутенерства щодо кількох осіб та перейшов до реалізації свого злочинного плану задля корисливої мети.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_8 ч. 2 ст. 303 КК України, а саме сутенерство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, щодо кількох осіб.

09 серпня 2021 року о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , отримавши дзвінок від клієнта ОСОБА_9 на особистий телефон ОСОБА_7 , розробили злочинний план дії задля організації зустрічі зазначеного вище клієнта із особою, яка надає послуги сексуального характеру за грошову винагороду, тобто здійснення посередництва, що виявлялось у сприянні добровільними сексуальними стосунками не знайомих осіб між собою.

Під час проведення контрольованої закупки встановлено, що, в то же день, приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресо: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи умисел направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть яких полягала в посяганні на моральні засади суспільства, шляхом встановлення зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду,зустріли за вказаною адресою автомобіль «Sааb9-5» з реєстраційним номеромРеспубліки Польща « ОСОБА_10 », за кермом якого перебував водій таксист, який привіз клієнта ОСОБА_9 , де у дворі біля вказаного будинку перебували особи, які надають послуги сексуального характеру - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Далі клієнт ОСОБА_9 обравши ОСОБА_12 передав ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 1600 гривень.

У подальшому, клієнт ОСОБА_9 разом із вказаною особою поїхали до готелю «Млин», що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де з використанням презервативу вона надала ОСОБА_9 послуги сексуального характеру. За надання цих послуг ОСОБА_12 отримала від ОСОБА_8 грошову винагороду у сумі 400 гривень.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України, а саме звідництво для розпусти вчинене з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, до початку кримінального правопорушення, домовились про спільне його вчинення.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний план, 18 серпня 2021 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , отримавши дзвінок від клієнта ОСОБА_13 на вказаний вище особистий телефон ОСОБА_7 , розробили злочинний план дій задля подальшої організації зустрічі зазначеного вище клієнта із особою, яка надає послуги сексуального характеру за грошову винагороду, тобто здійснення посередництва, що виявлялось у сприянні добровільними сексуальними стосунками не знайомих осіб між собою.

Далі, у той же день, о 17 годині 10 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи умисел направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть яких полягала в посяганні на моральні засади суспільства, шляхом встановлення зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду,за вказаною адресою зустріли автомобіль «Sааb9-5» з реєстраційним номеромРеспубліки Польща « ОСОБА_10 », за кермом якого перебував водій таксист, який привіз клієнта ОСОБА_13 , де біля вказаного будинку, знаходилась особа, яка надає послуги сексуального характеру - ОСОБА_11 . Далі клієнт передав грошові кошти ОСОБА_8 у розмірі 1600 гривень за отримання послуг сексуального характеру.

Клієнт ОСОБА_13 разом із ОСОБА_11 , на вказаному вище автомобілі, поїхали за адресою: АДРЕСА_6 , де з використанням презервативу повія надала ОСОБА_13 послуги сексуального характеру. У подальшому, за надання цих послуг ОСОБА_11 , отримала від ОСОБА_8 грошову винагороду у сумі 400 гривень.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України, а саме звідництво для розпусти вчинене з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, до початку кримінального правопорушення, домовились про спільне його вчинення.

Окрім цього, 07 вересня 2021 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , отримавши дзвінок від клієнта ОСОБА_14 на вказаний вище особистий телефон ОСОБА_7 , розробили злочинний план дій задля подальшої організації зустрічі зазначеного вище клієнту із особою, яка надає послуги сексуального характеру за грошову винагороду, тобто здійснення посередництва, що виявлялось у сприянні добровільними сексуальними стосунками не знайомих осіб між собою.

Далі, в той же день, о 18 годині 15 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи умисел направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть яких полягала в посяганні на моральні засади суспільства, шляхом встановлення зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду,за вказаною адресою зустріли автомобіль «Sааb9-5» з реєстраційним номеромРеспубліки Польща « ОСОБА_10 », за кермом якого перебував водій таксист, який привіз клієнта ОСОБА_14 , де біля вказаного будинку, знаходились особи, які надають послуги сексуального характеру, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Далі клієнт, обравши ОСОБА_11 передав грошові кошти ОСОБА_8 у розмірі 1600 гривень, за отримання послуг сексуального характеру.

Далі, клієнт ОСОБА_14 разом із ОСОБА_11 , на вказаному вище автомобілі, поїхали до готелю, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де з використанням презервативу ця особа надала ОСОБА_14 послуги сексуального характеру. У подальшому, за надання цих послуг ОСОБА_11 , отримала від ОСОБА_8 грошову винагороду у сумі 400 гривень.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України, а саме звідництво для розпусти вчинене з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, до початку кримінального правопорушення, домовились про спільне його вчинення.

Під час проведення контрольованої закупки у рамках кримінального провадження встановлено, що 14 вересня 2021 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , отримавши дзвінок на вказаний вище особистий мобільний телефон ОСОБА_7 від клієнта ОСОБА_9 розробили злочинний план дій направлених на організацію зустрічі зазначеного вище клієнта із особою, яка надає послуги сексуального характеру за грошову винагороду, тобто здійснення посередництва, що виявлялось у сприянні добровільними сексуальними стосунками не знайомих осіб між собою.

Так, того ж дня, о 19 годині 15 хвилині, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи умисел направлений на здійснення протиправних дій у сфері громадської моралі, суть яких полягала в посяганні на моральні засади суспільства, шляхом встановлення зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення їх статевих пристрастей, що проявлялось в організації звідництва статевого життя виключно за винагороду,за вказаною адресою зустріли автомобіль «Sааb9-5» з реєстраційним номеромРеспубліки Польща « ОСОБА_10 », за кермом якого перебував водій таксист, який привіз клієнта ОСОБА_9 , де біля вказаного будинку знаходились особи, які надають послуги сексуального характеру, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Далі клієнт ОСОБА_9 обравши ОСОБА_11 передав ОСОБА_8 грошові кошти у розмірі 1600 гривень.

У подальшому, клієнт ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 поїхали до сауни, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 , де з використанням презервативу ОСОБА_11 . ОСОБА_17 послуги сексуального характеру. У подальшому, за ці послуги, ця особа отримала від ОСОБА_8 грошову винагороду у сумі 400 гривень.

Таким чином, у вказаний період часу, ОСОБА_18 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_7 маючи на меті особисте збагачення, від вчинення посередництва, що виявляється у сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих осіб між собою, що полягло у організації зустрічей таких осіб - звідництва, отримував прибуток від цієї протиправної діяльності.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України, а саме звідництво для розпусти вчинене з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб, які заздалегідь, до початку кримінального правопорушення, домовились про спільне його вчинення.

Під час судового розгляду ОСОБА_7 визнала себе винуватою у повному обсязі у вчиненні вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, та пояснила, що їй зрозумілі обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Додатково пояснила, що вона отримувала по 400 грн. за кожен епізод. Клієнти телефонували до неї, а вона виконувала функції адміністратора. Вибір дівчат робив клієнт, послуги коштували 1600 грн., розподіляли кошти у ОСОБА_8 , водій, дівчата отримували винагороду, дівчата отримували по 400 грн. Клієнт телефонував постійно на один номер телефону, розмір суми за послуги не змінювалася, всього було чотри епізода.

Під час судового розгляду ОСОБА_8 визнав себе винуватим у повному обсязі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Додатково пояснив, що грошові кошти за надані послуги розподілялися між водієм, дівчиною, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Дівчина отримувала 400 грн, всі інші також отримували по 400 грн. Оголошення давали в контакті по номеру ОСОБА_19 .

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, обвинувачені, не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , дослідивши матеріали, які характеризують особи обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені інкримінованих їм кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Показання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості скоєних нею кримінальних правопорушень, один з який відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, вік та здоров`я обвинуваченої (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючи особистість обвинуваченої обставини - раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрацію, не одружена, малолітніх (неповнолітніх) дітей на утриманні не має.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 згідно ст.66 КК України, не судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 згідно ст.67 КК України, є вчинення кримінальних правопорушень групою осіб за попередньою змовою.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи тяжкість скоєних обвинуваченою ОСОБА_7 кримінальних правопрушень, дані про її особу, відсутність у обвинуваченої судимостей, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та звільнення її від покарання з випробуванням.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, одне з яких відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є інвалідом), характеризуючи особистість обвинуваченого обставини - раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію, не одружений, офіційно не працює, має на утриманні батьків-пенсіонерів.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст.66 КК України, не судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст.67 КК України, є вчинення кримінальних правопорушень групою осіб за попередньою змовою.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи тяжкість скоєного обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, дані про його особу, відсутність у обвинуваченого судимостей, суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.

Запобіжний захід до обвинувачених не застосовувався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 303 КК України - у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 302 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 303 КК України - у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

-мобільний телефон «Redmi Note 9 Pro» у корпусі білого кольору, мобільний телефон «Sumsung» у корпусі червоного кольору, мобільний телефон «Nomi» у корпусі чорного кольору, які передані на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, передати власникам за належністю;

-блокнот із чорновими записами фіолетового кольору, який переданий на зберігання до камери схову речових доказів ВП № 4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, знищити;

- грошові кошти у кількості 8 купюр, номіналом «10», «5», «20», «20», «50», «50», «200», «200», грошові кошти номіналом «200» у кількості 4 штук, грошові кошти номіналом 100 у кількості 4 штук, які знаходяться в матеріалах справи, обернути в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1