Справа № 761/9944/23
Провадження № 1-кс/761/6687/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Сімейкине, Краснодонського району Луганської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000254 від 16.03.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

СлідчийГоловного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст.111-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000254 від 16.03.2023 року.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000254 від 16.03.2023 за підозрою громадянки України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, матеріали якого виділено в окреме провадження із кримінального провадження № 0000398 від 29.07.2022 року.

Стороною обвинувачення встановлено, що внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24.02.2022 збройними формуваннями Російської Федерації тимчасово окуповано частини території Донецької, Запорізької, Луганської, Харківської та Херсонської областей.

Однак, у порушення наведених актів національного та міжнародного законодавства громадянка України ОСОБА_6 добровільно зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території за наступних обставин.

Так, представниками рф на тимчасово окупованих територіях, зокрема Луганської області, станом на липень 2022 року вже було створено підпорядковану, керовану та фінансовану РФ окупаційну адміністрацію, в яку входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України. При цьому, представники підконтрольних РФ самопроголошених органів узурпували виконання владних функцій держави на тимчасово окупованій території України, здійснювали підбір кадрів для зайняття посад в незаконних самопроголошених органах, у тому числі із числа громадян України, які на той час перебували на таких територіях. Кінцевою метою окупаційних органів, є інтеграція та подальше незаконне включення захопленої частини суверенної держави Україна до складу рф.

Так, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 Луганська область віднесена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

В свою чергу, станом на липень 2022 року окремі райони Луганської області перебувають під контролем окупаційних військ російської федерації та незаконних збройних формувань т.зв. «ЛНР» та «ДНР».

Так, громадянка України ОСОБА_6 , не погоджуючись з політикою чинної влади в Україні та підтримуючи входження тимчасово окупованих територій України до складу рф, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше липня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), з метою увійти в коло довіри представників окупаційної адміністрації для подальшого незаконного працевлаштування до митних органів т.зв. «ЛНР», перебуваючи на території Луганської області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), прийняла рішення сприяти окупаційній адміністрації з метою впровадження так званого «законодавства ЛНР» та виконання службових обов`язків, покладених окупаційною владою.

З цією метою, ОСОБА_6 , у період часу з липня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), будучи обізнаною про факт ведення РФ агресивної війни проти України, невизнання вказаною державою поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України, у тому числі Луганської області, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, впровадження так званого «законодавства ЛНР» та виконання службових обов`язків умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які за результатом їх реалізації завдадуть шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності України, перебуваючи на території Луганської області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), вирішила добровільно зайняти посаду у незаконному правоохоронному органі - так званому «Державному митному комітеті ЛНР», створеному на тимчасово окупованій території.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , у липні 2022 року, але не пізніше 03 липня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), будучи громадянкою України, перебуваючи у т.зв. «Луганському республіканському центрі додаткового професійного виховання» (Луганська обл., м. Луганськ, квартал Ватутіна, 15а), діючи зі своїх особистих мотивів та бажанням, умисно, добровільно зайняла посаду головного інспектора пункту пропуску «Мілове» у так званому «Державному митному комітеті ЛНР», пов`язану з впровадженням так званого «законодавства ЛНР» та виконання службових обов`язків, у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області.

За таких обставин, ОСОБА_6 добровільно зайняла посаду головного інспектора пункту пропуску «Мілове» у так званому «Державному митному комітеті ЛНР» - незаконному правоохоронному органі, створеному окупаційною адміністрацією РФ на тимчасово окупованій території Луганської області, з метою виконання рішень окупаційної адміністрації, спрямованих на встановлення та утвердження тимчасової окупації державою-агресором частини території України, шляхом впровадження так званого «законодавства ЛНР».

03.03.2023 громадянці України ОСОБА_6 , в порядку ст. 111, 135, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

03.03.2023 письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора за URL-адресою: https://www.gp.gov.ua/ua/categories/povistki-pro-viklik-ta-vidomosti-pro-zdijsnennya-specialnogo-dosudovogo-rozsliduvannya.

У свою чергу, на адресу засобу масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» скеровано повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 до Головного слідчого управління СБ України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) для отримання письмового повідомлення про підозру, допиту та проведення інших процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні в якості підозрюваного на 06.03.2023 о 10:00 год., на 07.03.2023 о 10:00 год., на 08.03.2023 о 10:00 год., а також відомості про складання щодо останньої письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України та URL-адресою на офіційний веб сайт ОГП, де розміщено повний текст. Вказані відомості були опубліковані у випуску газети «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за посиланням:« ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Однак, підозрювана ОСОБА_6 до Головного слідчого управління Служби безпеки України відповідно ддо вручених їй повісток не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

За повідомленням ДЗНД СБ України № 5/6/4/2-11729 від 04.08.2022 ОСОБА_6 фактично проживає в с. Сімейкине, Краснодонський р-он, Луганської області, яке перебуває на території, непідконтрольній українській владі.

Так, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 Луганська область віднесена до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

У зв`язку із наведеним, слідчим 08.03.2023 підозрювану ОСОБА_6 оголошено у регіональний, державний (міждержавний) та міжнародний розшук, про що винесено відповідну постанову. Того ж дня, оперативному підрозділу (ДЗНД Служби безпеки України) надано доручення про виконання постанови про розшук підозрюваної ОСОБА_6 .

На виконання постанови слідчого від 08.03.2023 про оголошення розшуку підозрюваної ОСОБА_6 , а також відповідного доручення слідчого щодо вжиття заходів з розшуку, ГУ «Д» ДЗНД СБ України листом № 5/6/4/2-4826 від 16.03.2023 надано інформацію, відповідно до якої встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 на даний момент перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області. За наявними даними ОСОБА_6 не планує повертатись на територію, підконтрольну Україні. Крім того, наявна інформація свідчить про те, що ОСОБА_6 , у момент звільнення окупованих районів Луганської області Збройними Силами України, має намір виїхати на територію рф з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

У клопотанні слідчого зазначено, що враховуючи суспільно небезпечний характер вищевказаного кримінального правопорушення та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання судом останньої винуватою, є всі підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання із зазначених у ньому підстав, просив задовольнити та обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_4 незаперечила щодо задоволення клопотання, зазначила, що підозра є обґрунтованою та ОСОБА_6 дійсно перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000254 від 16.03.2023 за підозрою громадянки України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, матеріали якого виділено в окреме провадження із кримінального провадження № 0000398 від 29.07.2022 року.

03.03.2023 громадянці України ОСОБА_6 , в порядку ст. 111, 135, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України.

03.03.2023 письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора за URL-адресою: https://www.gp.gov.ua/ua/categories/povistki-pro-viklik-ta-vidomosti-pro-zdijsnennya-specialnogo-dosudovogo-rozsliduvannya та опубліковано у випуску газети «Урядовий кур`єр» № 44 (7442).

Також, повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 до Головного слідчого управління СБ України (м. Київ, вул. Володимирська, 33) для отримання письмового повідомлення про підозру, допиту та проведення інших процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні в якості підозрюваної на 06.03.2023 о 10:00 год., на 07.03.2023 о 10:00 год., на 08.03.2023 о 10:00 год., опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та опубліковано у випуску газети «Урядовий кур`єр» № 44 (7442).

Однак, підозрювана ОСОБА_6 до Головного слідчого управління Служби безпеки України відповідно до вручених їй повісток не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

За повідомленням ДЗНД СБ України № 5/6/4/2-11729 від 04.08.2022 ОСОБА_6 фактично проживає в с. Сімейкине, Краснодонський р-он, Луганської обл., яке перебуває на території, непідконтрольній українській владі.

У зв`язку із наведеним, слідчим 08.03.2023 року підозрювану ОСОБА_6 оголошено у регіональний, державний (міждержавний) та міжнародний розшук, про що винесено відповідну постанову. Того ж дня, оперативному підрозділу (ДЗНД Служби безпеки України) надано доручення про виконання постанови про розшук підозрюваної ОСОБА_6 .

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , та причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, а саме: листами ДЗНД Служби безпеки України № 5/6/4/2-11729 від 04.08.2022, № 5/6/4/2-1184 від 23.01.2023, відповідно до яких ОСОБА_6 займає посаду головного інспектора пункту пропуску «Мілове» у так званому «Державному митному комітеті ЛНР» - незаконному правоохоронному органі, створеному окупаційною адміністрацією РФ на тимчасово окупованій території Луганської області; протоколами огляду від 03.08.2022 та 19.12.2022, відповідно до яких оглянуто розміщені у всесвітній мережі інтернет відомості щодо причетності ОСОБА_6 до отримання посади у незаконному правоохоронному органі, а саме т.зв. «Державного митного комітету ЛНР» (рос. - «Государственном таможенном комитете ЛНР»); протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.08.2022, яка повідомила, що ОСОБА_6 добровільно влаштувалась на роботу до т.зв. «Державного митного комітету ЛНР»; висновком експерта № 572/1 від 07.12.2022, відповідно до якого підтверджено, що на відеозаписі, розміщеному у всесвітній мережі Інтернет «Сотрудники ГТК из освобождённых районов прошли профессиональную подготовку в ЛНР», серед інших осіб перебуває громадянка України ОСОБА_6 ; іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Виходячи з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведене, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, правильність кваліфікації її дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваної, слідчий суддя вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, слідчий суддя дійшов висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , яка оголошена в держаний та міжнародний розшук, в той же час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання, яке може бути призначене, отже існують ризики, та те що остання переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконними засобами впливати на свідків, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення нею зазначеного кримінального правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчинить нові або продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення.

Зазначені ризики є суттєвими, і як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваної, не можуть їм запобігти.

Слідчий суддя звертає увагу, що в даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст.59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт за ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст. 193 КПК України, містять достатньо обґрунтувань, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ч.6 ст.193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку ч.6 ст.193 КПК України, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, захисником, підозрюваною протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя