Справа № 145/1807/22
Провадження №1-кп/145/102/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.01.2023 р. смт. Тиврів
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білоусів Вознесенського району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, неодруженого, в силу ст.89 КК України раніше несудимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
Відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25.06.2007 ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.01.2007 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У подальшому, відповідно до рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 17.04.2019 р., зменшено розмір аліментів, визначеного попереднім рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 25.06.2007 про стягнення на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів, маючи умисел на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи зазначені рішення судів та ухиляючись від їх виконання, ОСОБА_3 у період часу з 09.01.2007 по 01.06.2010, з 01.07.2010 по 17.05.2019, з 01.03.2020 по 01.06.2020, з 01.08.2020 по 01.10.2020, з 01.02.2021 по 01.06.2021 та з 01.01.2022 по 30.11.2022 аліменти не сплачував, чим порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток, що передбачено ст. 51 Конституції України.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Також до обвинувального акту долучена письмова заява потерпілого ОСОБА_5 за участі законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до якої згодні на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Згідно з ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що обвинувачений в силу ст.89 КК України раніше несудимий, непрацює, неодружений, на обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Враховуючи викладене, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для обрання немає.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 ( один) рік .
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1