Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/119/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький дистанційно в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2023 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Долинська Кіровоградської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого осіб на утриманні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 10.02.2023 року по 10.04.2023 року без визначення застави

інші учасники судового розгляду:

прокурор - ОСОБА_8 ,

захисник - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Долинського від ділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про застосування запобіжного заходу У виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що у клопотанні прокурора не наведеної реальної підстави обрання запобіжного заходу у розумінні ст.177 КПК України. Крім того, не прокурором наведено доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, натомість в ухвалі вказано на неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, або альтернативного запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Вказує також на те, що шістдесят днів з моменту затримання ОСОБА_7 спливає 09.04.2023 року. В той же час, оскаржуваною ухвалою встановлено строк тримання під вартою починаючи з 10.02.2023 року по 10.04.2023 включно, тобто більше ніж 60 днів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.02.2023 близько 22 години 00 хвилин, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в приміщенні своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 в приміщенні однієї із кімнат квартири наніс кулаками рук декілька ударів по обличчю та тулубу ОСОБА_10 . Надалі, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , продовжуючи свої протиправні дії, знаходячись на дитячому майданчику навпроти свого будинку, ОСОБА_7 наніс ще кулаками рук декілька ударів по обличчю та тулубу ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_7 маючи при собі ножа та тримаючи його у правій руці, умисно наніс один удар в область грудної клітини, внаслідок чого від отриманих тілесних ушкоджень через деякий час наступила смерть ОСОБА_10 .

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто нанесення тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про що 09.02.2023 йому повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровограда від 10.02.2023 задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Долинська) КРУП ГУНП в Кіровоградській області про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000060 в межах строку досудового розслідування, по 10.04.2023 включно, без визначення застави. Рішення слідчого судді мотивовано тим, що злочин, в якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: закінченим, умисним, тяжким, посягає на недоторканість життя та здоров`я людини, від якого настали тяжкі наслідки, смерть потерпілого. Крім того, ОСОБА_7 не має постійних офіційних джерел доходу, не має достатніх міцних соціальних зв`язків, що у сукупності з тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення та відповідно з мірою можливого покарання вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду оскільки через тяжкість кримінального правопорушення у вчинені якого він підозрюється, зібрані у справі докази та можливе покарання у разі доведення його провини останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; можливість підозрюваного впливати на свідків, які встановлені або встановлюються органом досудового розслідування та не допитувалися судом. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні підозрюваного під вартою та свідчать про те, що належна поведінка підозрюваного під час досудового розслідування та судового розгляду справи не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, в дебатах захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення ухвали суду без зміни, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Так, перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані не в повному обсязі.

На думку апеляційного суду, апеляційні доводи захисника про неправильне обрахування слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі початку строку тримання під вартою ОСОБА_7 є обґрунтованими.

Зокрема, слідчий суддя вказав, що клопотання про обрання запобіжного заходу задовольняє, проте зазначив, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 10.04.2023 року, що складає 61 день.

Водночас, згідно ст. 197 ч. 1, 2 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 затриманий 09.02.2023 о 19.00 год. Саме з цього часу повинен рахуватися строк дії ухвали слідчого судді (60 днів), тобто він закінчується о 19.00 год. 09.04.2023.

За наведених обставин, апеляційна скарга адвоката підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді в частині обчислення строку тримання під вартою - скасуванню, на підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.409 КПК України, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів встановила, що доводи слідчого є обґрунтованими, погоджується з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

Так, з досліджених матеріалів клопотання, колегія суддів приходить до висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який відносяться до категорії тяжких злочинів, про що йому вручено повідомлення про підозру.

При цьому, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника щодо недоведеності жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки оцінюючи ризики, заявлені та обґрунтовані у клопотанні слідчого, колегія суддів встановила, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_7 , як особа яка не має утриманців, не одружений, вчинив тяжкий злочин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а санкція інкримінованої йому статті передбачає позбавлення волі строком до десяти років.

Тому, суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

При обранні запобіжного заходу колегія суддів враховує і дані щодо особи підозрюваного, та ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , та приходить до висновку про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає його триманню під вартою.

Більш того, колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що спричинило смерть потерпілого. При цьому, відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також, на переконання колегії суддів, менш суворий запобіжний захід, такий як тримання під домашнім арештом, особисте зобов`язання чи порука, не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Крім того, подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , мала місце за адресою проживання останнього, де проживає і свідок ОСОБА_11 , а спільне місце проживання зі свідком та нездатність вирішувати конфлікти мирним шляхом, можуть стати передумовами для незаконного впливу на неї з метою перешкоджання у встановленні чи перекручуванні визначальних обставин у справі, знищенню слідів злочину, вчинення нового злочину.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, на думку апеляційного суду, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

По матеріалам клопотання колегією суддів не встановлено можливості застосування застави підозрюваному, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати і з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 10 лютого 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 - скасувати.

Ухвалити нову, якою клопотання слідчого відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, з моменту фактичного затримання, тобто з 19 год. 00 хв. 09.02.2023 по 19 год. 00 хв. 09.04.2023.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: