Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2023 року Справа № 608/2278/22

Номер провадження1-кс/608/369/2023

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 та сторін кримінального провадження: прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання слідчої СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, з з середньою спеціальною освітою, не одруженого, підприємця, не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідча СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітан поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000028 від 13 вересня 2022 року.

В клопотанні слідча вказала, що слідчим відділенням Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відомості про яке внесені в ЄРДР 13 вересня 2022 року за № 0000028.

У ході розслідування встановлено, що згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який продовжено до 05 год. 30 хв. 20.05.2023.

Крім цього, відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено загальну мобілізацію на території України.

Згідно ч.3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41- 44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 (надалі Закон України).

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно ч.8 «Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.20221 №1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років на період правового режиму воєнного стану. В той же час, законодавством встановлено винятки для окремих категорій чоловіків щодо обмеження виїзду за межі України на період правового режиму воєнного стану.

Пункт 2-9 постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (надалі Постанова КМУ № 57) передбачає, що у разі введення в Україні воєнного стану, пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі - ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту, вноситься до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата.

Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше.

Укртрансбезпека проводить перевірку інформації про транспортний засіб на основі даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, та вносить відповідні дані до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки.

На одному транспортному засобі державний кордон можуть одночасно перетинати: один водій на вантажному транспортному засобі ліцензіата; два водії на пасажирському транспортному засобі (автобусі) ліцензіата.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 60 календарних днів з дня перетину державного кордону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 з 03.02.2022 є фізичною особою-підприємцем та отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом та відповідно вносив відомості до електронної системи «Шлях» Державної служби з безпеки на транспорті.

Починаючи з березня 2022 року здійснив внесення в систему Державної служби з безпеки на транспорті «Шлях» осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років, в якості водіїв міжнародних перевезень, чим забезпечив їх безперешкодний виїзд з території України.

Так, зокрема 01.07.2022 ОСОБА_4 вніс в систему «Шлях» дані про водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким в жодних трудових відносинах не перебував. Після чого, 02.07.2022 ОСОБА_8 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Краківець» у напрямку «виїзд» на автомобілі в якості пасажира та по даний час на територію України не повернувся.

31.08.2022 ОСОБА_4 вніс в систему «Шлях» дані про водія ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким в жодних трудових відносинах не перебував. Після чого 01.09.2022 ОСОБА_10 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Шегині» у напрямку «виїзд» на автомобілі в якості пасажира та по даний час на територію України не повернувся.

28.09.2022 ОСОБА_4 вніс в систему «Шлях» дані про водія ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якими в жодних трудових відносинах не перебував. Після чого, 29.09.2022 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перетнули державний кордон України через пункт пропуску «Грушів» у напрямку «виїзд» на автомобілі в якості пасажирів та по даний час на територію України не повернулися.

14.10.2022 ОСОБА_4 вніс в систему «Шлях» дані про водія ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з якими в жодних трудових відносинах не перебував. Після чого, 14.10.2022 ОСОБА_15 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 перетнули державний кордон України через пункт пропуску «Шегині» у напрямку «виїзд» на автомобілі в якості пасажирів та по даний час на територію України не повернулися.

22.11.2022 ОСОБА_4 вніс в систему «Шлях» дані про водія ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з яким в жодних трудових відносинах не перебував. Після чого, 22.11.2022 ОСОБА_19 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Краківець» у напрямку «виїзд» на автомобілі в якості пасажира та по даний час на територію України не повернувся.

24.11.2022 ОСОБА_4 вніс в систему «Шлях» дані про водія ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з яким в жодних трудових відносинах не перебував. Після чого, 24.11.2022 ОСОБА_21 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Краківець» у напрямку «виїзд» на автомобілі в якості пасажира та по даний час на територію України не повернувся.

07 квітня 2023 року слідчою СВ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто в сприянні вчиненню незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому відносно кількох осіб.

Санкція ч. 2 ст.332 КК України, за якою в даний час кваліфікуються протиправні дії ОСОБА_4 , передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому, у відповідності до положень ч.1 ст. 181 КПК України, стосовно цього підозрюваного можна застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , є наявність обґрунтованої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

Під час досудового розслідування зібрано ряд доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 , в сприянні вчиненню незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому відносно кількох осіб. Вказані докази містяться в: інформації про перетин державного кордону України осіб, які не повернулися на територію України; інформації з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області; інформації з Державної служби України з безпеки на транспорті щодо міжнародних автомобільних перевезень.

За таких обставин, оголошення підозри ОСОБА_4 та обрання запобіжного заходу щодо нього не суперечать нормам Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та нормам КПК України.

Викладені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , починаючи з березня 2022 року здійснював внесення в систему Державної служби з безпеки на транспорті «Шлях» осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років, в якості водіїв міжнародних перевезень, чим забезпечив їх безперешкодний виїзд з території України, у зв`язку із чим схильний до вчинення протиправних вчинків і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 не одружений, проживає разом із матір`ю та братами, а тому у нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі м. Чортків. ОСОБА_4 , за вчинений злочин загрожує безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому спокуса ухилитися від слідства та суду у нього є великою і як вказано вище, немає вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у скоєнні злочину та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід.

З метою запобігти даним ризикам виникає необхідність обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, внаслідок чого ОСОБА_4 не зможе втекти і ухилитися від слідства та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідча вважає, що обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж цілодобовий домашній арешт, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти вище вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримує, просить його задовольнити з мотивів, наведених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просять клопотання слідчої задовольнити частково, обравши щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Свою позицію обґрунтовують тим, що з початку досудового розслідування ОСОБА_4 повністю співпрацює з слідством. Ухилятись від слідства він не має наміру, можливості виїхати за кордон також не має, оскільки, його паспорти для виїзду за кордон перебувають під арештом. Крім того, ОСОБА_4 з початку військової агресії проти України, активно займається волонтерською діяльністю, здійснюючи благодійні перевезення гуманітарного вантажу з території Польщі, Німеччини задля забезпечення допомоги Збройним Силам України, внутрішньо переміщеним особам, дітям та дорослим з інвалідністю та особам, які опинились в складних життєвих обставинах. Крім того, він на волонтерських засадах надає безкоштовну цільову допомогу у вигляді забезпечення послуг власних транспортних засобів, водійських навиків та доставки у визначені бойові військові частини, в тому числі, навчальні центри Збройних Сил України, особового складу (військовозобов`язаних), продуктів харчування та інших матеріальних засобів. З 12 по 15 квітня 2023 року запланована поїздка транспортним засобом та водієм ОСОБА_4 та доставка продуктів харчування, матеріально-технічних засобів для особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка виконує бойові завдання на лінії зіткнення з російським противником в Донецькій області. Вказана інформація підтверджується наданими суду відповідними документами, виданими благодійною організацією «Дім милосердя», громадською організацією « ІНФОРМАЦІЯ_11 », ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 . Обрання ж щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, позбавить його можливості здійснювати таку діяльність.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 12 вищезазначеного Кодексу, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку, що підозрювана особа могла вчинити злочин за викладених обставин.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, що прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та може продовжити злочинну діяльність, оскільки, він не одружений, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч.2 ст. 332 КК України карається позбавленням волі, а тому приходить до переконання про необхідність вирішувати питання про застосування певного виду запобіжного заходу для підозрюваного.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , крім наявності вищевказаних ризиків, слідча суддя враховує обставини, які визначені ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також особу підозрюваного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, його активну волонтерську діяльність.

З урахуванням наведеного слід визнати, що під час розгляду клопотання стороною захисту було доведено те, що більш м`який запобіжний захід ніж цілодобовий домашній арешт забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому слід вважати достатнім на даній стадії кримінального провадження застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Слідча суддя приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є доцільним, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені цією правовою нормою.

З врахуванням наведеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 8, 176, 177, 178, 179, 181, 184, 192-194, 196, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Обов`язки, зазначені вище, покладаються на підозрюваного строком на два місяці, починаючи з 11 квітня 2023 року і можуть бути продовженні за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію ухвали вручити підозрюваному для відому та ознайомлення з покладеними на нього обов`язками.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідча суддя : (підпис)

Копія вірна

Оригінал ухвали знаходиться в кримінальному провадженні № 0000028 від 13 вересня 2022 року

Ухвала набрала законної сили «11» квітня 2023 року.

Копію ухвали видано «____»_________________________року.

Секретар:

Слідча суддя: ОСОБА_1