Справа № 589/1612/22
Провадження № 1-кп/589/262/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2023 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шостка Сумської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Близько 17 год. 20 хв. 07.04.2022 ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля залізничних колій в районі будинку №1 по пров. Некрасова в м. Шостка Сумської області, помітив раніше не знайомих йому громадян ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У цей час, ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли через помилкове переконання в тому, що ОСОБА_6 є особою, що завдала в цей день ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, тримаючи у руці складного ножа, діючи умисно, замахнувся вищевказаним ножем на ОСОБА_6 та наніс один удар по правій стороні обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правої сторони обличчя та вушної раковини справа приблизною довжиною 8 см, які, згідно висновку експерта від 15.04.2022 №22, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому ОСОБА_8 з ножем у руках почав переслідувати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які втікали від нього у напрямку центра міста Шостка по вул. Свободи, та поблизу будинку № 82 по вул. Свободи в районі в`їзду до автостоянки був затриманий ОСОБА_9 , який проїжджав повз та став очевидцем зазначених подій.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що подія сталася через непорозуміння та хуліганського мотиву він не мав. Пояснив, що 07.04.2022 в післяобідній час він перебував на Галенківському озері, де випив близько двох літрів пива. Повертаючись додому, йшов вздовж залізничних колій, коли відчув удари по голові і побачив лисого чоловіка в чорному одязі, що втікає від нього. Оговтавшись від ударів, обвинувачений дійшов до колишньої зупинки залізничного транспорту, де присів на лавку. Неподалік побачив двох чоловіків, що наближались до нього, старший чоловік здався йому схожим на того чоловіка, що його вдарив, тому він вирішив підійти з`ясувати з ним стосунки. При цьому він взяв в руки ніж, який завжди носив з собою для різних побутових потреб, і підійшов до потерпілих. За словами обвинуваченого, між ними сталось непорозуміння, почалися махи руками, потерпілі стали втікати від нього, а він пішов за ними, щоб прослідкувати і здати в поліцію, та згодом був затриманий військовим. Зазначає, що скоїв помилку, про вчинене шкодує та просить вибачення у потерпілих. На час події він був впевнений, що ОСОБА_6 - це саме той чоловік, що його вдарив.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в квітні вдень вони з сином йшли з Галенківського озера. Він йшов попереду, а син позаду, трохи на відстані. Коли підійшли до колишньої зупинки залізничного транспорту там, хитаючись, стояв обвинувачений з ножем в руках, вираз обличчя у нього був агресивний. Пройшовши повз нього, потерпілий почув крик, і озирнувшись побачив, що його син присів, а обвинувачений стоїть над ним з ножем. Потерпілий підійшов та почав тягнути сина аби швидше звідти піти, а обвинувачений в цей час став замахуватись на нього, один раз промахнувся, а другий раз зачепив ножем праве вухо, при цьому обвинувачений нічого не казав, мовчав. Обвинувачений був дуже злий, агресивний, а на обличчі мав якісь ушкодження, і він ( потерпілий) подумав, що може на обвинуваченого хтось напав перед цим. Після цього потерпілий з сином почали втікати від обвинуваченого та кликати на допомогу, обвинувачений продовжував їх переслідувати доки, поблизу будівлі типографії, його не зупинив військовий. Також потерпілий зазначає, що вони з сином ОСОБА_5 не зачіпали та він накинувся на них мовчки, нічого не пояснюючи, при цьому потерпілому здалось, що він перебував в неадекватному стані, можливо був п`яний. За словами потерпілого, обвинувачений після того приходив до нього в лікарню, просив вибачення та дав 500 грн в рахунок відшкодування шкоди. Також зазначив, що не бажає суворого покарання обвинуваченому, а лише, щоб більше таке не повторювалось.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 07.04.2022 близько 17 год. він на автомобілі зі служби повертався додому. Біля автостоянки по вул. Свободи він побачив чоловіка з хлопцем, при цьому чоловік тягнув хлопця за руку. Вони швидко йшли та постійно озирались, ніби втікали від когось, на обличчі чоловіка була кров. Позаду них, на відстані близько 10 метрів, йшов обвинувачений з ножем в руках. Свідок зупинив автомобіль біля нього та запитав, що трапилось. Обвинувачений розгубився, заховав ножа за спину та відповів, що нічого не трапилось. В цей час потерпілий став кликати на допомогу та просив затримати обвинуваченого. Свідок, скориставшись розгубленістю ОСОБА_5 , вийшов з машини, схопив його за руку, притиснув до авто і тримав, потім поклав на землю. Якийсь перехожий побіг до відділу поліції, що знаходиться неподалік, за допомогою, а потім туди пішов і потерпілий. Свідок до прибуття поліції тримав обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_10 (дільничний інспектор) суду пояснив, що на початку квітня 2022 року він перебував на службі - на посту охорони на вході до відділу поліції. Близько 16 год - 18 год. почув галас на порозі, вийшов та побачив чоловіка, який сказав, що біля автостоянки бійка та потрібна допомога поліції. Він повідомив про це черговому, а сам вирушив на місце, де побачив, що обвинувачений лежить на землі, тримаючи в правій руці ніж, біля нього був військовий. Потерпілий ( ОСОБА_6 ) тримався за голову та, вказавши на обвинуваченого, сказав, що цей чоловік поранив його ножем. У потерпілого були закривавлені вухо та щока. За словами свідка, обвинувачений явно перебував в стані сп`яніння, чи то алкогольного, чи то наркотичного. Свідок вибив у нього з рук ніж. При цьому ОСОБА_5 стверджував, що нічого не робив, що просто йшов повз та заперечував, що мав при собі ножа.

Крім вказаного вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

Згідно протоколу огляду місця події від 07.04.2022 - ділянки місцевості, розташованої біля зупинки потягу в районі пров. Некрасова, 1 в м. Шостка, з фототаблицями та схемами ДТП до нього, на тротуарі біля будинку № 82 по вул. Свободи та на ґрунтовому покритті проїжджої частини виявлені плями бурого кольору. З вказаних плям зроблені змиви. Також на ґрунтовому покритті виявлено та вилучено ніж.

Відповідно до протоколу огляду предметів від 09.04.2022, розкладний ніж, вилучений в ході огляду місця події 07.04.2022, має лезо довжиною 9 см, руків`я - 12 см, на лезі клинка має незначне нашарування речовини бурого кольору.

Як вбачається з протоколу огляду предметів від 07.04.2022, предметом огляду є білий аркуш паперу формату А4, на якому чотири знімки: під № 1 - фото загального вигляду потерпілого ОСОБА_6 по груди; під № 2 - фото ушкодження на правому вусі вид ззаду; № 3 - фото рани, що проходить через праву вушну раковину з переходом на праву щоку; № 4 - фото глибини рани.

Відповідно до висновку експерта № 22 від 07.04.2022 у ОСОБА_6 виявлена рана на правій вушній раковині з переходом на праву щоку, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, так як для загоєння рани потрібен строк більше 6, але менше 21 доби. Дане ушкодження виникло від дії гострого предмета, про що свідчить його характер. Ушкодження могло виникнути в строк, вказаний у постанові (07.04.2022), про що свідчить стадія загоєння рани, дані медичної довідки.

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 03.06.2022 та відеозапису до нього, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 , останній розповів та показав на місці як саме ОСОБА_5 вчинив напад на нього з сином і спричинив тілесні ушкодження: стоячи навпроти, тримаючи ніж у витягнутій вперед руці, на відмах.

Згідно висновку експерта № 51, механізм спричинення тілесних ушкоджень, описаний та продемонстрований потерпілим ОСОБА_6 не протирічить механізму утворення тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого.

Відповідно до висновку експерта № 481, кров ОСОБА_5 належить до групи 0 з ізогемагглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВ0.

Згідно висновку експерта № 480, кров ОСОБА_6 належить до групи 0 з ізогемагглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВ0.

З висновку експерта № 482 вбачається, що походженні крові на клинку ножа, вилученого з місця події 07.04.2022, можливе від особи будь-якої статі, в крові якої міститься антиген Н, ізосерологічної системи крові АВ0, у тому числі як від ОСОБА_6 , так і від ОСОБА_5 , а також при змішуванні крові ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта № 483, на фрагменті марлевого бинта з речовиною бурого кольору, вилученого з місця події 07.04.2022, знайдено кров людини, виявлено антиген Н ізосерологічної системи крові АВ0, та її походження можливе від особи, в крові якої міститься антиген Н, у тому числі як від ОСОБА_6 , так і від ОСОБА_5 , а також при змішуванні крові ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 85 від 02.05.2022, на час вчинення злочину ОСОБА_5 будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не виявляв ознак якого-небудь хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Судом також досліджені письмові докази, надані стороною захисту:

З витягу з ЄРДР вбачається, що 08.04.2022 відкрито кримінальне провадження № 0000133 за ч. 1 ст. 125 КК України. Згідно фабули: 07.04.2022 в денний час невстановлена особа, перебуваючи біля КП ШКЗ «Зірка» м. Шостка Сумської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, завдала тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Згідно електронного рапорту, 07.04.2022 ОСОБА_5 звернувся до чергової частини ШРУП з заявою про те, що коли він йшов зі сторони мосту, розташованого біля КП ШКЗ «Зірка», до себе додому, то невстановлена особа завдала йому декілька ударів в область скроневої кістки голови та у вухо.

Згідно акту від 07.04.2022 при поміщенні ОСОБА_5 в ІТТ № 2 ГУНП в Сумській області у нього були виявлені тілесні ушкодження, а саме: садна та подряпини в області скроні зліва, подряпини в області лівого вуха, поріз в області правого передпліччя, подряпини в області пальців правої руки, садна в області лівої голені, садна в області потилиці, садна в області правого ока, садна в області лівої щоки. За поясненнями самого ОСОБА_5 , зазначені тілесні ушкодження він отримав 07.04.2022, перебуваючи біля Галенківського озера в м. Шостка, в результаті бійки з невідомою особою.

Як вбачається з висновку експерта № 26 у ОСОБА_11 виявлені: синці правої шоки (1), носу (1), потиличної області (1), садна лівої скроневої області (1) і зовнішньої поверхні лівої вушної раковини (1), які кожне окремо і у сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Дані ушкодження виникли від не менш чотирьох травматичних дій тупим твердим предметом, про що свідчить їх характер, кількість і локалізація. Ушкодження могли виникнути в строк вказаний в постанові (07.04.2022), про що свідчать колір синців, стадія загоєння саден. Медичних даних, які б могли свідчити про те, що ушкодження виникли в різний час, у експерта немає.

Сукупний аналіз вказаних доказів дає суду підстави вважати доведеним той факт, що ОСОБА_8 в ході конфлікту з потерпілим наніс йому легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розслід здоров`я, чим вчинив кримінальне правопорушення, проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Суд не знайшов підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки не встановив умислу з боку обвинуваченого на порушення громадського порядку та наявності мотиву - явної неповаги до суспільства.

Так, згідно обвинувального акту, який надійшов до суду, ОСОБА_5 обвинувачувався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України за наступних обставин:

«Близько 17 год. 20 хв. 07.04.2022 ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля залізничних колій в районі будинку №1 по пров. Некрасова в м. Шостка Сумської області, помітив раніше не знайомих йому громадян ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проходили повз нього. У цей час, ОСОБА_8 тримаючи у руці складного ножа приблизною довжиною 21 см з руків`ям темного кольору, який носив при собі для нанесення тілесних ушкоджень іншим особам, діючи умисно, виражаючи явну неповагу до усталених у суспільстві правил поведінки у громадських місцях, грубо порушуючи громадський порядок, безпідставно наздогнав останніх і, діючи з особливою зухвалістю, намагався нанести ОСОБА_7 тілесні ушкодження за допомогою зазначеного ножа. Після невдалої спроби завдати тілесні ушкодження ОСОБА_7 , ОСОБА_8 замахнувся вищевказаним ножем на ОСОБА_6 та наніс один удар по правій стороні обличчя, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани правої сторони обличчя та вушної раковини справа приблизною довжиною 8 см., які, згідно висновку експерта від 15.04.2022 №22, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_8 з ножем у руках почав переслідувати громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які втікали від нього у напрямку центра міста Шостка по вул. Свободи, та поблизу будинку № 82 по вул. Свободи в районі в`їзду до автостоянки був затриманий ОСОБА_9 , який проїжджав повз та став очевидцем зазначених подій».

Аналізуючи висунуте ОСОБА_5 обвинувачення в розрізі досліджених під час судового розгляду доказів, суд зазначає наступне.

Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Кримінально каране хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється у людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна і призводить до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішніми ознаками хуліганство певним чином схоже на ряд інших злочинів, зокрема на ті з них, що посягають на здоров`я, честь і гідність людини, її майно. Критеріями розмежування цих діянь є насамперед об`єкт посягання, що визначає правову природу та суспільну небезпечність кожного з них, і мотив як ознака суб`єктивної сторони злочину.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Проявами особливої зухвалості під час цих дій є нахабне поводження, буйство, бешкетування, поєднане з насильством, знищення або пошкодження майна, тривале порушення спокою громадян, зрив масового заходу, тимчасове порушення нормальної діяльності установи, підприємства, організації або громадського транспорту тощо.

Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства як злочину проти громадського порядку та моральності від злочинів проти особи.

Хоч хуліганські дії нерідко супроводжуються фізичним насильством і заподіянням тілесних ушкоджень, головною їх рушійною силою є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

З урахуванням зазначеного дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №288/1158/16-к.

З урахуванням вказаного висновку ВП ВС та аналізу показів учасників та наданих письмових доказів суд звертає увагу на наступне:

Подія правопорушення відбулася на стежці біля залізничних колій та зупинки, які давно не функціонують, і дане місце є малолюдним, при цьому сторонніх осіб, як вбачається з показів обвинуваченого і потерпілого, не було; як і не було заяв сторонніх громадян про порушення їх спокою, знищення або пошкодження майна тощо.

З аналізу показів обвинуваченого в судовому засіданні, його показів, як потерпілого в кримінальному провадженні за фактом заподіяння йому тілесних ушкоджень, показів потерпілого, вбачається, що рушійною силою дій обвинуваченого було бажання завдати шкоди потерпілому, помститися за побиття, оскільки ОСОБА_6 обвинувачений вважав причетним до нападу на нього перед цим.

Суд зазначає, що покази обвинуваченого в цій частині підтверджуються наданими захистом доказами - висновком експертизи щодо наявності на голові та обличчі обвинуваченого тілесних ушкоджень, у вигляді синців та саден, які виникли від не менш чотирьох травматичних дій тупим твердим предметом, про що свідчить їх характер, кількість і локалізація, та які могли виникнути 07.04.2022, про що свідчать колір синців, стадія загоєння саден.

Крім того, потерпілий ОСОБА_6 також показав, що під час нападу бачив на обличчі у обвинуваченого ушкодження, а також, що останній був злий і агресивний.

З огляду на висновок судово-психіатричної експертизи - щодо обвинуваченого відсутні підстави вважати, що він страждає нападами безпричинної агресії та люті.

Це також, на думку суду, підтверджується даними характеристики з місця роботи обвинуваченого, де зазначено, що він має спокійний характер, цурається конфліктних ситуацій, ввічливий та доброзичливий.

А отже суд допускає, що емоції, які опанували обвинуваченого під час події правопорушення, могли бути викликані саме стресовою ситуацією, зокрема, попередньою неправомірною поведінкою щодо нього інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, а не безпідставно, як зазначає в обвинувальному акті прокурор.

Тому, беручи до уваги емоційний стан обвинуваченого, а також стан після вживання алкоголю, запаморочення після ударів по голові, суд вважає твердження обвинуваченого, що потерпілий здався йому чоловіком, який його побив, обґрунтованими.

Тобто в даному випадку, у обвинуваченого був наявний особистий мотив посягання на потерпілого, бажання завдати шкоди у відповідь на неправомірні дії щодо нього.

Таким чином, в діях обвинуваченого відсутнє обов`язкове поєднання ознак грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю, і мотиву явної неповаги до суспільства.

Те, що обвинувачений помилився в причетності потерпілих до нападу на нього, не виключає наявність особистого мотиву і не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.

Подальші дії обвинуваченого, який продовжував йти за потерпілими, переслідуючи їх, свідчать також саме про намір помститися, заподіяти саме їм шкоду, а не будь-якій іншій сторонній особі.

Крім іншого, твердження сторони обвинувачення, що ОСОБА_5 носив при собі ніж для нанесення тілесних ушкоджень іншим особам, суд вважає неспроможними.

За загальним правилом, вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи ознак хуліганства, поєднаного із заподіянням потерпілому фізичної шкоди, слід ураховувати, що в тих випадках, коли винний за допомогою ножа заподіяв тілесні ушкодження під час вчинення хуліганських дій - заздалегідь заготовленими для нанесення тілесних ушкоджень є предмети, які не піддавались будь-якому попередньому обробленню, але були спеціально підготовлені винним для вказаної цілі та об`єктивно можуть бути використані для нанесення тілесних ушкоджень, а спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час вчинення хуліганських дій.

В даній справі суд хоча і стверджує про відсутність хуліганських дій з боку обвинуваченого, однак і зазначає, що навіть при кваліфікації його дій за ст. 296 КК України, за встановлених обставин ніж, застосований обвинуваченим для заподіяння потерпілому тілесного ушкодження, не відповідає ознакам предмету «спеціального пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень», з огляду на те, що ніж, є розкладним, з довжиною клинка 9 см та на ньому відсутні ознаки пристосування для нанесення тілесних ушкоджень.

Таким чином, судом встановлено не тільки відсутність ознак грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю, і мотиву явної неповаги до суспільства, а також встановлено відсутність доказів того, що ніж, який з собою мав обвинувачений, був пристосований для нанесення тілесних ушкоджень.

Слід також зазначити, що обвинувачений повідомляв про те, що його дії не були безпідставними, як вказано в обвинувальному акті, і під час досудового розслідування, однак сторона обвинувачення залишила ці покази без уваги, не перевіривши їх.

В свою чергу обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Зазначається, що для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Поряд з цим в цій справі версія обвинувачення не може дати розумного пояснення щодо версії сторони захисту, зокрема, таких її елементів як виявлені тілесні ушкодження у обвинуваченого; послідовна позиція про те, що він вважав потерпілих особами, які на нього напали; відсутність будь-якого словесного контакту (сварки, незначного конфлікту, нахабного поводження, буйства, бешкетування, знищення або пошкодження майна, порушення спокою громадян,) між обвинуваченим та потерпілими перед нанесенням тілесних ушкоджень, що дає підстави вважати, що ініціатор нанесення тілесних ушкоджень підстави для таких дій визначив до їх вчинення.

Все це, на думку суду, свідчить, що єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити сукупність фактів, установлених у суді, є версія сторони захисту.

Версія сторони обвинувачення про безпідставність протиправних дій обвинуваченого, тобто вчинення їх з хуліганських мотивів, не доведена належними і допустимим доказами.

В даній справі обвинувачений, хоча і помилкового, але вважав, що завдає тілесних ушкоджень особі, яка на нього напала. Рушійною силою його дій не було бажання показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки, що є обов`язковою умовою для кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 296 КК України.

Стороною обвинувачення не надано достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою доказів на підтвердження наявності в діянні обвинуваченого складу кримінально караного хуліганства за ознакою грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, і не доведено, що крім заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченим, було з боку останнього також і намагання виразити неповагу до громадського порядку.

Суд, з наведених вище підстав, приходить до висновку, що дії обвинуваченого помилково кваліфіковані досудовим слідством, як хуліганство, та, за таких обставин, дії ОСОБА_5 що кваліфіковані обвинуваченням як кримінальне правопорушення за ч.4 ст.296 КК України, суд кваліфікує як кримінальний проступок за ч. 2 ст.125 КК України, тобто спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинне бути адекватним характеру скоєних дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, скарг за місцем проживання на нього не надходило; за місцем попередньої роботи характеризується виключно позитивно як відповідальний, дисциплінований, доброзичливий, неконфліктний. Обвинувачений має на утриманні матір похилого віку. Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає обставинами, які пом`якшують покарання: визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття - оскільки обвинувачений засудив свою поведінку, вибачився перед потерпілим, надав кошти на лікування.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, особу обвинуваченого, пом`якшуючи покарання обставини, відсутність обтяжуючих, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України слід призначити у межах, установлених санкцією відповідної частини зазначеної статті КК України, у виді обмеження волі.

Суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, буде цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Клопотань про застосування запобіжного заходу не надходило.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді, підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5

від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2022 № 589/903/22 (провадження № 1-кс/589/332/22).

Речові докази:

- змив РБК на марлевому згортку, складний ніж, згорток марлі, на який відібрано зразок крові ОСОБА_6 , згорток марлі, на який відібрано зразок крові, ОСОБА_5 , що зберігаються в камері зберігання речових доказів Шостикнського РУП ГУНП в Сумській області, - знищити;

- фотознімки, роздруковані на аркуші паперу, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000211 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Обвинуваченому, захиснику, потерпілим роз`яснюється право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1