Провадження № 1-кс/761/174/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 221 000 000 000 20 від 11.01.2022, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Золотоноша Черкаської області, громадянка України, українка, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, перебуває у зареєстрованому шлюбі, зареєстрована на адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судима,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 03.03.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його іншою особою, а також у пособництві використання завідома підробленого документа та у пособництві у шахрайстві, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Прокурор наполягав, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки рішенням слідчого від 07.03.2020 оголошена у розшук та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2022 у зв`язку з свідомим ухиленням підозрюваної від органу досудового розслідування наданий дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також державний обвинувач наполягав, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, наполягаючи на необґрунтованості оголошеної ОСОБА_4 підозри, оскільки остання, будь-якого відношення до незаконного заволодіння об`єктом нерухомості не має, захисник вважав, що орган досудового розслідування не зміг належним чином обґрунтувати та довести причетність останньої до вчинення вказаних правопорушень.

Також захисник наполягав на відсутності зазначених стороною обвинувачення ризиків непроцесуальної поведінки ОСОБА_4 , оскільки остання від органу досудового розслідування не переховувалась, місце мешкання не змінювала, викликів від слідчого не отримувала. Захисник зазначив, що переховуватись чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню ОСОБА_4 наміру не має, оскільки опікується хворим чоловіком.

Підозрювана підтримала думку захисника та просила відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення, наполягаючи на своїй непричетності до інкримінованих дій.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

У силу ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити, чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність в діях підозрюваної ОСОБА_4 ознак інкримінованих злочинів.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 упродовж тривалого часу місце мешкання не змінювала, від явки до органу досудового розслідування не ухилялась, оскільки ініціатором клопотання не доведений факт систематичного виклику підозрюваної слідчим.

Таким чином, відсутність у наданих стороною обвинувачення матеріалах підтвердження ймовірності вчинення з боку підозрюваної дій, спрямованих на умисне ухилення від органу досудового розслідування або реальних намірів вдатися до таких дій приводить до висновку про низьку ймовірність існування ризику переховування підозрюваної від сторони обвинувачення чи суду.

Крім того, малоймовірними є ризики того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, здійснювати незаконний вплив на свідків чи інших підозрюваних.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК, а саме обґрунтованої підозри.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи може бути застосований лише у разі, якщо вона підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Покарання за ч. 4 ст. 190 КК передбачає позбавлення волі понад зазначений строк.

Водночас слідчий суддя звертає увагу, що ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Хайредінов проти України» зазначив, що тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національні суди не розглянули можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вказана вище позиція ЄСПЛ кореспондується з покладеним ч. 3 ст. 176 КПК на слідчого суддю обов`язком відмовити у застосуванні ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що наведені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік, міцність соціальних зв`язків у місці її постійного проживання, репутацію підозрюваної, її майновий стан тощо.

Враховуючи перелічене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що належну процесуальну поведінку підозрюваної не зможе забезпечити інший, менш суворий, ніж тримання під вартою, запобіжний захід, оскільки підозрювана ОСОБА_4 має певні соціальні та сімейні зв`язки, постійне місце мешкання, хворого чоловіка, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене вище та положення ч. 3 ст. 194 КПК, відповідно до якого у разі недоведеності прокурором наявності ризиків непроцесуальної поведінки підозрюваного та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд має право покласти на підозрюваного обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 відмовити.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 обов`язок - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду (залежно від стадії кримінального провадження), у межах строку досудового розслідування.

На ухвалу прокурором, підозрюваною, її захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1