Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1055/21
Провадження по справі № 1-кп/514/36/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2023 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000134 від 11.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тарутинського районного суду Одеської області на розгляді знаходиться кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 11.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Крім цього, ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 06.12.2022 року було прийнято до розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

28 лютого 2023 року на адресу суду надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_4 про арешт майна для забезпечення цивільного позову, в якому останній просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належать ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, які належать ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зазначаючи, що ОСОБА_6 належить наступне майно: транспортні засоби марки: ВАЗ 211540, 2010 р. виг., об`єм двигуна - 1596; ГАЛАЗ 3207.05, 2008 р. виг., об`єм двигуна - 4750; прицеп ГКБ 8350, 1983 р. виг., земельна ділянка площею 0,2901 га, кадастровий номер:0:01:001:0068, земельна ділянка площею 0,2901 га, кадастровий номер:0:01:001:0241. Крім цього, потерпілому стало відомо, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 мають у своєму володінні транспортний засіб - L200 Mitsubishi, державний номерний знак НОМЕР_1 та в разі отримання відповіді від ТСЦ МВС №5141 на кого зареєстрований транспортний засібна запит додатково про це повідомить суд.

Тож, з метою забезпечення цивільного позову у розмірі 442 861, 17 грн. та понесені судові витрати у розмірі 44 000 грн. потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним клопотанням.

Прокурор надав заяву з проханням розглянути дане питання за його відсутності.

Учасники судового провадження в судове засідання не викликались в силу положень ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, оцінивши доводи цивільного позивача про необхідність накладення арешту суд прийшов до наступного висновку.

Положенням ч.1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, згідно положень ч. 1 ст. 171 КПК України цивільний позивач має право звернутися до суду з клопотанням про арешт майна лише з метою забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, тобто з метою забезпечення цивільного позову, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Тобто, в даному випадку метою накладення арешту на майно є забезпечення цивільного позову. Однак, обов`язковою умовою для його застосування є наявність достатніх підстав вважати, що не застосування арешту утруднить чи зробить неможливим виконання вироку в частині цивільного позову через приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження відповідного майна обвинуваченим або іншими особами.

Водночас, цивільним позивачем ОСОБА_4 не надано суду жодних доказів, які б могли свідчити про достатність підстав вважати щодо намагання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 будь-яким шляхом приховати, знищити, передати чи відчужити своє майно.

Крім цього, як вбачається з клопотання, позивач ОСОБА_4 просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , однак не додає жодних відомостей про майно відповідача ОСОБА_5 , також просить накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, які належить ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , однак у клопотанні не зазначає на які саме рахунки необхідно накласти арешт та в якому розмірі, наявність коштів на рахунку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання в цілому, з урахуванням чого, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 про арешт майна для забезпечення позову у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000134 від 11.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1