Справа № 529/1180/22
Провадження № 1-кп/529/226/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2022 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт Диканька Полтавської області клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000211 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, та клопотання захисника обвинуваченого про зменшення розміру застави,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Диканського районного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000211 стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2022 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 15 год. 00 хв. 01 грудня 2022 року, з визначенням застави у сумі 248 100,00 грн.

Станом на 25 листопада 2022 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 414 КК України ще не розглянуто по суті.

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496,200 грн. В обґрунтування клопотання вказано, що розгляд кримінального провадження ще не завершений, на теперішній час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, зокрема є об`єктивні причини вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки являється військовослужбовцем, місцезнаходження військової частини, в якій він проходить військову службу у будь-який час може змінити місце дислокації, що створить умови для його переховування від суду. Вказані обставини також можуть призвести до ускладення явки або запізнення обвинуваченого до суду. Також обвинувачений може незаконно впливати на свідків, понятих як самостійно, так і заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців. Крім того, маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї, обвинувачений може погрожувати свідкам, понятим, щоб ті відмовилися від наданих на досудовому розслідуванні показань та надавали при судовому розгляді вигідні для нього показання з метою уникнення покарання за вчинений злочин. Перебуваючи на волі, обвинувачений не буде позбавлений можливості з використанням мобільного телефона, тощо здійснювати незаконний вплив на свідків, понятих у кримінальному провадженні. Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець може вчинити інший військовий злочин - самовільне залишення військової частини або місця служби чи дезертирство з метою ухилення від кримінальної відповідальності чи переховування від суду. Крім того, перебуваючи на волі та маючи як військовослужбовець безперешкодний доступ до зброї, обвинувачений може використати її з метою перешкоджання кримінальному провадженню або вчинити новий злочин із застосуванням зброї. Обвинувачений може також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема з метою ухилення від кримінальної відповідальності він може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. що ускладнить проведення судового розгляду кримінального провадження в розумні строки. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 не можливо, оскільки вони передбачають можливість перебування на волі та не зможуть у повній мірі усунути наявні ризики і забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків. При визначенні розміру застави прокурор просив врахувати обставини вчиненого ОСОБА_4 злочину, зокрема те, що останній підірвав боєготовність та боєздатність Військової частини НОМЕР_1 , що в умовах дії воєнного стану в державі є неприпустимим. Крім того, згідно чинного законодавства ОСОБА_4 як військовослужбовець може отримувати на місяць грошове забезпечення у розмірі 100 000,00 грн. Посилаючись на вказані обставини та на ч. 5 ст. 182 КПК України, згідно з якою у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, прокурор просив визначити розмір застави 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 496,200 грн.

До суду також надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зменшення розміру застави з суми 248 100,00 грн, визначеного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2022, на 150 000,00 грн з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 182 КПК України за місцем його проживання по АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання вказано, що визначений ухвалою слідчого судді розмір застави у сумі 248 100,00 грн є непомірним для обвинуваченого, оскільки з часу його відсторонення від виконання обов`язків військової служби, а саме з липня 2022 року, він не отримує заробітну плату, в тому числі і доплати за перебування у районі бойових дій. Розмір застави у сумі 150 000,00 грн, визначений з урахуванням вчиненого кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, не буде завідомо непомірним для обвинуваченого та достатньою мірою гарантуватиме виконання покладених на нього обов`язків.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила його задовольнити з підстав, вказаних у клопотанні та в судовому засіданні. Вважала, що зменшення розміру застави до 150 000,00 грн не зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечував щодщо клопотання прокурора, підтримав подане ним в інтересах обвинуваченого клопотання про зменшення розміру застави та просив його задовольнити у повному обсязі з підстав, вказаних у клопотанні та в судовому засіданні. Происв врахувати позитивну характеристику обвинуваченого, яка надана з місця його утримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав подане його захисником клопотання про зменшення розміру застави та просив його задовольнити. Обвинувачений вказав, що не буде вчиняти ніякого впливу свідків, а також не буде переховуватися від суду, вчасно з`являтиметься на всі судові виклики. Також вказав, що перерахував потерпілій 20000 грн.

Представник потерпілої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні вважав наявними підстави для продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на те, що інші запобіжні заходи не зможуть у повній мірі усунути наявні ризики і забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків. Крім того просив не визначати розмір застави, оскільки обвинувачений скоїв злочин, який спричинив загибель людини.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання захисника обвинуваченого про зменшення розміру застави, заслухавши доводи учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 03.10.2022 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії якого закінчується о 15 год. 00 хв. 01 грудня 2022 року. Вказаною ухвалою також було встановлено розмір застави у сумі 248 100,00 грн.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 10 років.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що обвинувачений міг вчинити інкримінований йому злочин, висунуте обвинувачення є обґрунтованим. При цьому, судом при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини обвинуваченого не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини кримінального правопорушення, яке потягло за собою смерть потерпілого, вчинено в умовах воєнного стану військовослужбовцем, беручи до уваги суворість покарання за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується, суд дійшов висновку, що є підстави вважати, що останній дійсно може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або затягування судового розгляду кримінального провадження.

Виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, дійсно може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Перебуваючи на волі, обвинувачений не буде позбавлений можливості з використанням мобільного телефона, інших засобів зв`язку здійснювати незаконний вплив на свідків чи потерпілу у кримінальному провадженні. Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець може вчинити інший військовий злочин - самовільне залишення військової частини або місця служби чи дезертирство з метою ухилення від кримінальної відповідальності чи переховування від суду.

Крім того, суд враховує особливу небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , як особа, що проходить військову службу у Збройних Силах України в умовах воєнного стану, та зобов`язаний додержуватися Конституції України, законів України, військової присяги.

Враховуючи вищевказані обставини в їх сукупності, беручи до уваги, що на теперішній час кримінальне провадження ще не розглянуте по суті, не досліджені докази та не допитані свідки, суд дійшов висновку, що доводи прокурора є обґрунтованими, а заявлені в клопотанні ризики, а саме можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконний вплив на свідків, вчинення ним нових кримінальних правопорушень, не зменшилися та існують на час розгляду клопотання, у зв`язку із чим необхідність застосування до цього обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпала.

Більш м`які запобіжні заходи стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо застосувати, оскільки вони передбачають можливість перебування на волі, що не виключає можливість переховування від суду, незаконний вплив на свідків чи потерпілу, що ускладнить повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні, зважаючи на те, що судовий розгляд кримінального провадження ще триває.

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду та інші обставини, на які Європейський суд з прав людини посилався у своїх рішеннях (рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011, рішення "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000, рішення "Летельє проти Франції" від 26.06.1991).

Враховуючи викладені вище обставини у їх сукупності, які з переконливістю свідчать про обґрунтованість наявності ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, які можуть бути усунені лише при триманні обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєні злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, враховуючи те, що строк дії ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується, а судовий розгляд кримінального провадження ще не завершено, не досліджено докази та не допитано потерпілу, свідків, з метою об`єктивного та всебічного розгляду кримінального провадження у розумні строки, суд дійшов висновку, що саме тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 унеможливить переховування останнього від суду, його незаконний вплив на свідків чи потерпілу та продовження ним вчинення кримінальних правопорушень, усуне наявні ризики неналежної процесуальної поведінки цього обвинуваченого і буде сприяти належному проведенню судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вказані вище встановлені у підготовчому судовому засіданні обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 січня 2023 року.

Разом з тим, у відповідності до частин 4, 5 ст. 182 та ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого військового злочину, що потягнув за собою смерть потерпілого, беручи до уваги дані про його особу, його сімейний та майновий стан, наявні ризики, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму в 198 480,00 грн, у разі внесення якої обвинуваченим чи іншою особою за нього, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти з виконанням ним обов`язків після цього у виді прибуття до суду та не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду, у разі невиконання яких застава підлягає зверненню в дохід держави з вирішенням питання при цьому щодо обрання запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Враховуючи обставини вчинення злочину, його наслідки, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його сімейний та майновий стан, суд не вбачає підстав для зменшення розміру застави до 150 000,00 грн, як на тому наполягала сторона захисту. При цьому, дослідивши вказані обставини в їх сукупності, суд також не вбачає підстав для визначення відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає суму 496 200,00 грн, як на тому наполягав прокурор.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 205, 331, 370, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому по АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за даною ухвалою суду обчислювати з 25 листопада 2022 року, тобто з дня продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дія цієї ухвали закінчується 23 січня 2023 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу - 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн 00 коп, у разі внесення якої ним особисто чи іншими особами, він підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення з-під варти обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язаний прибувати на виклики до суду та не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду.

У разі невиконання цих обов`язків внесена застава підлягає зверненню в дохід держави з вирішенням при цьому питання щодо обрання запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зменшення розміру застави до 150 000 грн - відмовити.

Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1