У Х В А Л А

12 грудня 2022 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою. В обґрунтування якої зокрема зазначила, що 25.10.2022 року нею було заявлено клопотання, з доказами, стосовному переводу її зі статусу свідка до статусу потерпілої по кримінальному провадженню №0000006. Проте, рішення прийняте не було. Вважала, що таким чином грубо порушується вимоги ст.55 КПК України. Посилаючись на викладене, просила слідчого суддю: зобов`язати Київську окружну прокуратуру м.Одеси розглянути її клопотання від 25.10.2022 р. з додатками про перевід її зі статусу свідка до статусу потерпілої та прийняти рішення у порядку передбаченому КПК України в межах кримінального провадження №0000006.

В судове засідання, ОСОБА_3 не з`явилася, телефоном повідомила, що з`явитися не може з об`єктивних причин, скине заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Прокурор, в судове засідання також не з`явився, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Неявка в судове засідання учасників кримінального провадження, на думку слідчого судді не є перешкодою для розгляду клопотання на підставі наявних матеріалів, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, заявником, зокрема може бути оскаржена бездіяльність прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З матеріалів скарги вбачається, що Одеським РУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000006 від 17.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Частина 1 ст.55 КПК України передбачає, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути зокрема фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Згідно з ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст.55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Поряд з цим, ч.5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч.1 ст.55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В той же час, з боку заявниці, не було надано будь яких належних та допустимих доказів того, що вона зверталася до процесуального керівника по кримінальному провадженню №0000006 від 17.01.2020 року із заявою від 25.10.2022 про залучення її до провадження як потерпілої.

В матеріалах скарги наявна відповідь начальника СД Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області від 17.11.2022 року за зверненням заявниці щодо визнання її потерпілою.

Проте, з вказаного листа не вбачається, чи є вона відповіддю на заяву ОСОБА_3 від 25.10.2022 про залучення її до провадження як потерпілої, яка була подана до процесуального керівника по кримінальному провадженню №0000006 від 17.01.2020 року.

До того ж, дії дізнавача по кримінальному провадженню №0000006 від 17.01.2020 року, заявницею не оскаржуються.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Бути присутнім під час судового розгляду скарги та доводити по ній обґрунтованість своїх вимог перед слідчим суддею, заявниця не скористалася.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявниці є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора - відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1