Справа № 953/477/23
н/п 1-кс/953/572/23
"24" січня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
23.01.2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого, направлене 19.01.2023 погоджене з прокурором про накладення арешту на майно, яке було вилучене 18.01.2023, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме на наступне майно:- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S7» IMEI НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 , визначення місця зберігання вказаного майна.
З огляду на наявні матеріали кримінального провадження встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 розповсюдив в загальнодоступній соціальній мережі «Фейсбук» відеозвернення, в якому містяться публічні заклики до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.
18.01.2023 о 20 год. 36 хв. ОСОБА_5 затриманий слідчим в порядку ст. 208, 615 КПК України.
В ході затримання ОСОБА_5 , було проведено особистий обшук особи, за результатом чого було виявлено та вилучено:
1. Мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S7» IMEI НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2
19.01.2023 вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Слідчий зазначає, що вказані предмети відповідають критеріям ст. 98 КПК України як об`єкти кримінально протиправних дій, можуть свідчити про причетність конкретних осіб, до вчинення розслідуваних злочинів, зберегли на собі сліди їх вчинення та будуть використані як докази факту вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються в рамках даного кримінального провадження, та обставин, зокрема часу, місця та способу їх вчинення.
На підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що вказані предмети відповідають критеріям, зазначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України.
У випадку незастосування арешту, вказані предмети відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України мають бути поверненні володільцю, що створить загрозу настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, приховуванню, перетворенню, відчуженню вказаних предметів які є речовими доказами, тобто є об`єктами протиправних дій, зберегли на собі сліди вчинення злочинів, можуть свідчити про причетність конкретних осіб, до вчинення розслідуваних злочинів та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, вказані предмети, є речовими доказами, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Метою накладення арешту на вказане майно є забезпечення збереження речового доказу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Слідчий, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор, слідчий до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Власник майна до судового засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Під час проведення особистого обшуку було вилучено телефон, що є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98, ч. 1 ст. 170 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, за попередньою кваліфікацією ч. 3 ст. 109 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана 18.01.2023, під час проведення обшуку ОСОБА_5 на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене 18.01.2023, в ході затримання та проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S7» IMEI НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.
Місцем зберігання вказаного майна визначити кімнату зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ в Харківській області (м. Харків, вул. Мироносицька, 2), відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1