Справа №585/2382/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/109/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2022 року, якою адвокату ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні скарги про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2022 року було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження.

Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що вказана скарга є необґрунтованою, оскільки, слідчим було виконано всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2022 року.

Скасувати вказане судове рішення та постанови нове, яким скасувати постанову старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 від 31 серпня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000973 від 10 червня 2022 року.

Щодо пропущеного строку, адвокат посилається на те, що він не був присутній під час проголошення повного тексту оскаржуваної ухвали, а тому, про мотиви постановленого слідчим суддею рішення не знав. З врахуванням того, що він мав намір оскаржити вказану ухвалу в апеляційному порядку, для обґрунтування доводів апеляційної скарги, йому потрібен був повний текст постановленого судового рішення, який надійшов лише 12 грудня 2022 року, а апеляційну скаргу він подав 17 грудня 2022 року, тобто, на п`ятий день з моменту отримання ухвали. Вважає, що вказані причини пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді є поважними та просить його поновити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що слідчий суддя при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував і не встановив всіх обставин, що впливають на правильність вирішення справи, дійшов висновків, які не відповідають дійсним обставинам провадження та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що регулюють спірні процесуальні питання, що призвело до невірного вирішення скарги та передчасної відмови у її задоволенні.

Апелянт зазначає, що закриваючи кримінальне провадження, слідчий переважно спирався на висновок судово-медичної експертизи № 260 від 15 серпня 2022 року і вважав, що неможливо встановити механізм та давність наявних у потерпілого середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а відтак, причино-наслідковий зв`язок між подією ДТП та ушкодженнями потерпілого.

Однак, на його думку, такий висновок слідчого є передчасним, оскільки, отримавши висновок судово-медичної експертизи, слідчий не повідомив про це потерпілого, в результаті чого позбавив останнього можливості надати додаткові докази і заявити клопотання про призначення повторної та/або додаткової судової експертизи.

Як вказує апелянт, висновок експерта про неможливість встановлення механізму та давності виникнення у потерпілого середньої тяжкості тілесних ушкоджень ґрунтується лише на тому, що відповідні ушкодження потерпілого були діагностовано 31 травня 2021 року, а в медичній документації потерпілого немає відомостей про це ушкодження станом на момент ДТП (або безпосередньо після нього). Тобто, експерту не було надано всіх необхідним медичних документів для проведення судово-медичного експертного дослідження - для встановлення істини у справі. Водночас, як зазначає потерпілий, вперше попередній діагноз «перелом наколінника» йому було встановлено не 31 травня 2021 року, а у грудні 2020 року - після закінчення стаціонарного лікування, під час повторного обстеження в Роменській ЦРЛ. За даним фактом потерпілому було вручено направлення на проходження МРТ і він не знає, з яких причин відповідні відомості не внесені і не вказані в його медичній документації, проте, це не позбавляє його права ініціювати перед слідчим, прокурором питання про витребування з Роменської ЦРЛ відповідної додаткової інформації про час первинної діагностики «перелому наколінника» і після отримання додаткових медичних відомостей він би мав право заявити до слідчого, прокурора клопотання про проведення повторного (додаткового) судово-медичного дослідження.

На думку апелянта, зазначені обставини свідчать про те, що кримінальне провадження було закрито без проведення всіх необхідних і достатніх слідчих дій, на що слідчий суддя уваги не звернув, належним чином не дослідив, не надав їм достатньої правової оцінки і не спростував такі доводи поданої скарги у встановленому законом порядку, обмежившись формальним твердженням про те, що вони, нібито, не спростовують висновків слідчого. Разом з тим, слідчий суддя вдався до аналізу обмеженого об`єму медичної документації потерпілого і на її підставі зробив висновок про відсутність причинного-наслідкового зв`язку між травмою потерпілого та подією ДТП, при тому, що вирішення питання про наявність в особи тілесних ушкоджень, їх ступінь тяжкості, механізм та період виникнення, можливий причинно-наслідковий зв`язок із певною подією є компетенцією судово-медичного експерта, який володіє необхідним обсягом знань у відповідній медичній сфері. В той же час, слідчий суддя зобов`язаний був лише дослідити первісний висновок судово-медичної експертизи, порядок повідомлення про результати цієї експертизи потерпілого та наявність у слідчого підстав та обов`язку для призначення у кримінальному провадженні повторної чи додаткової експертизи, чого не зробив, при тому, що в ході судового розгляду було встановлено, що певна медична документація не була отримана слідчим під час досудового розслідування і не була включена до матеріалів справи, на підставі яких проводилась первісна судово - медична експертиза.

Крім того, апелянт вказує на те, що під час досудового розслідування слідчий навіть не допитав безпосереднього винуватця ДТП - ОСОБА_10 , не призначив і не провів судово-автотехнічну експертизу, в результаті чого не було встановлено ні механізму ДТП та її елементи, ні відповідність дій останнього ПДР, ні, безпосередньо, причинно-наслідковий зв`язок між діями водіїв та пригодою.

Також, апелянт посилається і на те, що з врахуванням висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 02 жовтня 2018 року по справі № 493/1096-15к, в якому зазначено, що положення ст. 124 КУпАП передбачає покарання у виді штрафу або позбавлення права керувати транспортними засобами за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, проте, притягнення до адміністративної відповідальності за спричинення потерпілому тілесних ушкоджень дана норма не передбачає, оскільки це є складом кримінального правопорушення, слідчий незаконно і помилково вважав, ніби притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності за фактом скоєння ДТП виключає його кримінальну відповідальність за це, оскільки адміністративна та кримінальна відповідальність - це різні види юридичної відповідальності.

Крім того, апелянт звертає увагу, що у поданій скарзі він вказував, що слідчий СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000973 від 10 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, а у резолютивній частині постанови слідчий закрив інше кримінальне провадження №0000284 від 05 липня 2022 року і не за ч. 1 ст. 286-1 КК України, а за ч. 1 ст. 286 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного рішення слідчого судді, доводів клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, позицію потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який також погодився з доводами апеляційної скарги та не заперечував щодо її задоволення перевіривши матеріали кримінального провадження №0000284 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана, на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Наявними в матеріалах провадження доказами підтверджується те, що оскаржуване рішення слідчого судді було постановлено 05 грудня 2022 року за відсутності представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 .

Враховуючи, що на спростування доводів адвоката ОСОБА_8 про те, що копію вказаного судового рішення він отримав 12 грудня 2022 року матеріали провадження доказів не містять, та за наявності того, що апеляційну скаргу останній подав 17 грудня 2022 року, тобто, на п`ятий день з моменту отримання ухвали, колегія суддів вважає, що строк на її апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, а тому, підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до статті 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи , суспільства та держави від кримінальних правопорушень , охорона прав , свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим , щоб кожний , хто вчинив кримінальне правопорушення , був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини , жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений , жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

За змістом ст.284 КПК України, під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.

Так, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею було встановлено, що з поданих ОСОБА_7 медичних документів не вбачається причинно-наслідковий зв`язок між наявною у нього травмою колінного суглобу правого коліна та ДТП, яка сталася 10 листопада 2020 року, і за наявності того, що вказані обставини були враховані слідчим СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області, слідчий суддя дійшов висновку, що останнім було виконано всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених у ст. 2 КПК України та відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 щодо скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Однак, з такими висновками слідчого судді колегія суддів погодитись не може, з таких підстав.

Так, звертаючись до слідчого судді зі скаргою, представник потерпілого - адвокат ОСОБА_8 вказував на те, що СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке розпочато за фактом того, що 10 листопада 2020 року, близько 16 год. 28 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Mercedes» моделі ML 350, допустив виїзд на зустрічну смугу, що призвело до зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Заявник вказував, що не дивлячись на те, що у діях ОСОБА_11 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, постановою слідчого від 31 серпня 2022 року вказане кримінальне провадження було закрито. При цьому, слідчий спирався виключно на висновок судово-медичної експертизи №260 від 15 серпня 2022 року про неможливість встановлення механізму та давності виникнення у потерпілого середньої тяжкості тілесних ушкоджень, який ґрунтується лише на тому, що відповідні ушкодження потерпілого були діагностовано 31 травня 2021 року, а у медичній документації потерпілого немає відомостей про це ушкодження станом на момент ДТП (або безпосередньо після нього), що свідчить про те, що експерту не було надано всіх необхідним медичних документів для проведення судово-медичного експертного дослідження, для встановлення істини у справі. Водночас, як вказував сам ОСОБА_7 , вперше попередній діагноз «перелом наколінника» йому було встановлено не 31 травня 2021 року, а у грудні 2020 року, після закінчення стаціонарного лікування під час повторного обстеження в Роменській ЦРЛ, і за даним фактом потерпілому було вручено направлення на проходження МРТ, а з яких причин відповідні відомості не були внесені і не вказані у його медичній документації, невідомо, проте, потерпілий міг ініціювати перед слідчим питання про витребування таких даних з Роменської ЦРЛ. Крім того, заявник вказував на те, що отримавши висновок судово-медичної експертизи, слідчий не повідомив потерпілого ОСОБА_7 , позбавивши можливості останнього надати додаткові докази та заявляти клопотання про призначення повторної, чи додаткової експертизи.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що у даному кримінальному провадженні навіть не був допитаний ОСОБА_11 , на якого потерпілий ОСОБА_7 вказував як на винуватця у спричиненні йому тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, вважати, що слідчим, який здійснював досудове розслідування, вжив заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, підстави відсутні, і колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про те, що у даному випадку, не всі слідчі дії були проведені, не досліджені усі докази на підтвердження чи спростування обставин того, чи мається прямий причинний зв`язок між ДТП та тілесними ушкодженнями, які отримав потерпілий, а постанова слідчого про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю у діях складу кримінального правопорушення, є передчасною, на що також вказував під час апеляційного розгляду і прокурор.

При цьому, колегія суддів зауважує, що вказані у скарзі адвокатом ОСОБА_8 доводи можуть вплинути на повноту досудового розслідування, і лише після проведення всіх слідчих дій, в тому числі і зазначених останнім, слідчий може прийняти процесуальне рішення, а в даному випадку ефективність досудового розслідування забезпечена не була.

Оскільки вищезазначеним обставинам слідчий суддя належної правової оцінки не надав, та, визнаючи постанову слідчого законною, навіть не врахував, що у її вступній частині слідчий зазначав про розгляд кримінального провадження №0000973 від 10 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а у резолютивній частині постанови зазначив про закриття кримінального провадження №0000973 від 05 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнавати оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою у колегії суддів підстави відсутні, оскільки встановлені обставини свідчать про те, що при прийнятті вказаного рішення слідчим суддею були допущені істотні порушення порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення що, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для його скасування, з постановленням, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України нової ухвали.

При постановленні нової ухвали, колегія суддів вважає, що наявні підстави для скасування постанови старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , якою було закрито кримінальне провадження №0000284 від 05 липня 2022 року у зв`язку з відсутністю у діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та направлення матеріалів даного кримінального провадження до СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області для подальшого проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,412,418,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику потерпілого ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 05 грудня 2022 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах ОСОБА_7 , на постанову про закриття кримінального провадження - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 , скасувати постанову старшого слідчого СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , якою було закрито кримінальне №0000284 від 05 липня 2022 року, у зв`язку з відсутністю у діях складу кримінального правопорушення.

Направити матеріали кримінального провадження №0000284 від 05 липня 2022 року до СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській області для проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4