ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2023 рокум. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №521/15638/21 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , будучи начальником технічно-сервісного комплексу філії «Південна» концерну «Військторгсервіс» (далі - Філія), діючи з єдиним злочинним корисливим наміром, спрямованим на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 01 квітня 2021 року близько 16:00 години, та 16.04.2021 близько 14:15 годині, у ході зустрічі з ОСОБА_8 на території складського комплексу Філії за адресою: м. Одеса, вул. Михайла Боровського, 32, у зв`язку з зверненням останнього, запропонував йому отримати у користування одне зі складських приміщень, що розташовані за наведеною вище адресою та перебувають у віданні Філії за умови надання йому, ОСОБА_7 , неправомірної вигоди увигляді готівкових грошових коштів у сумі 90 000 гривень, як половини вартості офіційного платежу за договором за перші три місяці після його підписання, за обіцянку здійснення ним, ОСОБА_7 , впливу на прийняття особою, уповноваженою на виконання функцій держави - начальником філії «Південна» концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_9 , рішення щодо підписання 05.05.2021 заяви акцепту договору публічного зберігання ТМЦ та додаткових послуг (на фактичних умовах прихованої оренди) та спрямування ним, тобто ОСОБА_9 , зазначеного договору до директора Концерну «Військторгсервіс» Міністерства оборони України на погодження.

Надалі, 20.04.2021 о 14 год. 32 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на території технічно-сервісного комплексу філії «Південна» концерну «Військторгсервіс» за адресою: м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 32, діючи з єдиним злочинним корисливим наміром, спрямованим на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час зустрічі з ОСОБА_8 , особисто одержав для себе від останнього першу частину неправомірної вигоди у вигляді готівкових грошових коштів у сумі 20 000 гривень за здійснення ним, ОСОБА_7 , впливу на прийняття особою, уповноваженою на виконання функцій держави - начальником філії «Південна» концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_9 , рішення щодо підписання 05.05.2021 заяви акцепту договору публічного зберігання ТМЦ та додаткових послуг (на фактичних умовах прихованої оренди) та спрямування ним, тобто ОСОБА_9 , зазначеного договору до директора Концерну «Військторгсервіс» Міністерства оборони України на погодження.

02.02.2023 року між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_11 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідн о з даною угодою прокурор, з одного боку та обвинувачений і захисник, з іншого, дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.389-2 КК України.

Обвинувачений, в ході судового розгляду у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389-2 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання у вигляді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 гривень.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий, при умовах надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені заходи.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389-2 КК України, пояснив суду, що визнає всі обставини, вказані в обвинуваченні, викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаюється.

Захисник підтвердив згоду обвинуваченого щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389-2 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Оскільки ОСОБА_7 висловив обіцянку здійснити вплив за надання неправомірної вигоди та одержав неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, суд кваліфікує його дії за ч.2 ст. 369-2 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, згідно зі ст. 12 КК України віднесено законом до нетяжких кримінальних правопорушень.

Суд переконаний, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, особи обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи умови угоди про визнання винуватості, а також наявність пом`якшуючої вину обставини та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді штрафу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 124, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02.02.2023 року у кримінальному провадженні № 0000153 від 06.04.2021, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_12 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 гривень.

Речові докази по справі зберігати в матеріалах провадження;

Роз`яснити, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України.

Головуючий суддя Дмитро ПЕРЕДЕРКО