490/6058/22 21.01.2023
н/п 1-кс/490/378/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/6058/22
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

21 січня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого СВ Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Борозенське Великоолександрівського району Херсонської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному проваджені внесеного до ЄРДР за №0000335 від 20.01.2023.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Зокрема, 19.01.2023 року близько 20 години, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, у ході раптово виниклої сварки із ОСОБА_7 , який виник на ґрунті раптових неприязних відносин, що переріс у бійку, у ході якої, ОСОБА_6 схопив зі столу кухонний ніж та наніс ним один удар ОСОБА_7 у лівий бік черевної порожнини, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, а саме: проникаюче ножове поранення бічної лівої стінки живота, з пошкодженням тонкої кишки, брижі товстої кишки та заочеревинного простору з внутрішньо черевною кровотечою, з яким потерпілого було доставлено до вказаного закладу охорони здоров`я де проведено хірургічну операцію, які згідно Інструкції МОЗ № 6 від 17.01.1995 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу, а саме: може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив у випадку, якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу, застосувати щодо останнього більш м`який вид запобіжного заходу, а саме домашній арешт. Акцентував увагу на тому, що судимості у підозрюваного погашені, а сам злочин стався через протиправне застосування насильства стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника. Повідомив, що він разом проживає в одному населеному пункті з батьками похилого віку, які потребують його допомоги, та він допомагає їм по господарству.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000335 від 20.01.2023 за ч.1 ст.121 КК України.

20.01.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення.

Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 20.01.2023, у ході якого було зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та вилучено кухонний ніж, на лезі якого маються сліди рідини, схожої з кров`ю; протоколом огляду від 20.01.2023, у ході якого було вилучено одяг потерпілого ОСОБА_7 , а саме: шкіряну куртку чорного кольору, відрізок тканини зеленого кольору, ймовірно светра, з плямами бурого кольору та прорізом, розміром близько 3 х 0,1 см, футболку червоного кольору, з плямами бурого кольору та прорізом, розміром близько 3 х 0,5 см, джинсові штани чорного кольору, з плямами бурого кольору, шкіряний ремінь та спортивні штани темно-сірого кольору, з плямою бурого кольору; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; довідкою лікаря КНП «Великоолександрівська лікарня» Великоолександрівської селищної ради, від 19.01.2023, про виявлення у ОСОБА_7 наступник ушкоджень: проникаюче ножове поранення бічної лівої стінки живота, з пошкодженням тонкої кишки, брижі товстої кишки та заочеревинного простору з внутрішньо черевною кровотечою; та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, підозрюваний неодружений, неповнолітніх дітей або інших утриманців не має, не працює.

Відповідно до статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Поряд з цим, чинним КПК України, окрім найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачено й інші види запобіжних заходів, зокрема такий як домашній арешт.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу суд виходить з того, що хоч останній і підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжкого злочину, однак в його діях наявні ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Поряд з цим, як встановлено в судовому засіданні, що доказів про притягнення підозрюваного до кримінальної чи адміністративної відповідальності не надано, підозр у вчинені інших кримінальних правопорушень органами досудового розслідування йому не пред`явлено, має житло для постійного проживання де зареєстрований, негативні характеристики відсутні, обставини що передували вчинення злочину за ч.1 ст.121 КК України, а саме застосування стосовно підозрюваного фізичного насильства потерпілим, а також те, що після вчинення кримінального правопорушення підозрюваний з населеного пункту не втік, дочекався працівників поліції. А відтак, на думку суду, враховуючи вказані обставини та запроваджений у країні воєнний стан у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією російської федерації, наявність батьків похилого віку, які потребують його допомоги по господарству, відсутні підстави для застосування до підозрюваного найжорсткішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Поряд з цим суд вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту. Більше того, вказаний вид запобіжного заходу є другим в переліку після тримання під вартою за ступенем жорсткості згідно положень КПК України та такий, на думку суду, є співмірним із тяжкістю та суттю кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюють ОСОБА_6 .

Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Керуючись вимогами статей 177,178, 181,182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 19.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі Херсонської області (підконтрольної території) без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадження.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту затримання з 20 січня 2023 року до 19 березня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).

В решті клопотання відмовити.

У відповідності до вимог ч.5 ст.196 КПК України, копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвалу скерувати у відповідний відділ поліції за місцем проживання підозрюваного для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_6 , про що необхідно повідомити слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1