Справа № 755/3470/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 14.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик, Київської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором в ТОВ «Агро основа 777», маючого на утриманні малолітню дитину, 2021 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю учасників судового провадження:

за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 14 січня 2022 року, приблизно об 11 год. 23 хв., керуючи автомобілем марки «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , прибув за адресою: м. Київ, вул. Андрія Аболмасова, 6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 , припаркував вказаний автомобіль поруч з пішохідною доріжкою, на не великій відстані від автоматичних воріт для заїзду, після чого, ОСОБА_3 , разом із дружиною ОСОБА_9 вийшли з авто, та у цей час до них підійшов потерпілий ОСОБА_6 .

В подальшому між потерпілим ОСОБА_6 , та ОСОБА_3 відбувся короткий діалог, в ході якого, між ними виник конфлікт, в ході якого, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження останньому.

Реалізуючи злочинний намір, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, ОСОБА_3 наблизився до потерпілого ОСОБА_6 , та наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя останнього, після чого, ОСОБА_3 зробив захват, та виконав кидок потерпілого ОСОБА_6 з прогином, під час якого, останній впав на асфальтове покриття. Одразу після цього ОСОБА_3 підвівся та наніс потерпілому ОСОБА_6 ще чотири удари кулаком правої руки в область обличчя останнього.

Того ж дня, потерпілого ОСОБА_6 з отриманими тілесними ушкодженнями було госпіталізовано до КМКЛ ШМД. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 отримав забійну рану в потиличній ділянці, синці навколо правого та лівого ока по типу «окулярів», множинні синці обличчя, перелом лівої скроневої кістки зі зміщенням уламків з гемісферах головного мозку, вогнища геморагічного забою в лівій скроневій долі, лівобічний гемотимпаніум, що за критерієм небезпеки для життя відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, відповідно висновку експерта.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він своїми умисними діями скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121 КК України.

тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі обставини кримінального правопорушення та показав, що дійсно 14 січня 2022 року, у денний час доби, керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado», д.н.з. НОМЕР_1 , та припаркувався за адресою: м. Київ, вул. Аболмасова, 6, біля пішохідної доріжки, в цей час повз нього проходив потерпілий ОСОБА_6 , який зробив йому зауваження щодо не правильного паркування. В подальшому, між ним та потерпілим виник словесний конфлікт, в ході якого він наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя останнього, після чого, зробив захват, та виконав кидок потерпілого ОСОБА_6 з прогином, під час якого, останній впав на асфальтове покриття, після чого наніс потерпілому ОСОБА_6 ще чотири удари кулаком правої руки в область обличчя останнього.

Зокрема, зазначив, що всі обставини викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, він, усвідомлює, що його дії були умисними, між ними сталося непорозуміння, запевнив, що жалкує, що так сталося, з потерпілим вони на даний час примирилися, відшкодував йому шкоду, просить вибачення у потерпілого та прохає суворо його не карати, оскільки усвідомив всю протиправність своїх дій, йому соромно за таку поведінку, відчуває свою винуватість перед потерпілим у чому щиро кається.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що подію не пам`ятає, так як отримав удари в область голови, на даний час проходить курс лікування. Зокрема зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 просив у нього вибачення, він його вибачив, крім того, йому було відшкодувано заподіяну шкоду у повному обсязі, вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі, так як вони примирилися та він до нього не має ніяких претензій.

Вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України повністю доведена повним визнанням, щирим каяттям, його показаннями та показаннями потерпілого, а також дослідженими у судовому засіданні за згодою учасників судового провадження письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме: висновком експерта № 042-225-2022 від 23.02.2022 року, постановою про визнання та зберігання речових доказів від 14.01.2022 року (цифровий носій інформації (DVD-диск) з відеозаписом камер відеоспостереження за адресою: м. Київ, вул. Аболмасова, 6, та матеріалами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями скоїв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного - вину визнав повністю, щиро кається у скоєному, жалкує, що так сталося, прохав вибачення у потерпілого, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2021 року народження. Крім того, обвинуваченим ОСОБА_3 відшкодовано заподіяну шкоду потерпілому ОСОБА_6 , що підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_6 проте, що претензій матеріального або морального характеру до ОСОБА_3 він не має, зокрема, між ним та обвинуваченим ОСОБА_3 досягнуто угоди щодо відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди, і на даний час останнім відшкодовано заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття обвинуваченого у вчиненому та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого (щиро каявся, вину визнав повністю, з потерпілим примирився, жалкує, що так сталося, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце реєстрації та проживання, відшкодував потерпілому заподіяну ним шкоду, офіційно працює, має на утриманні малолітню дитину 2021 року народження, зокрема, потерпілий звернувся до суду із заявою, що будь-яких претензій до обвинуваченого немає та останнього вибачив, наявності пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що перевиховання й виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: (цифровий носій інформації (DVD-диск) з відеозаписом камер відеоспостереження за адресою: м. Київ, вул. Аболмасова, 6 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-медичної експертизи № 042-225-2022 від 23.02.2022 року, в розмірі 3346 гривень 00 копійок.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін та вважати його продовженим до набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим, у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_3 прокурору, потерпілому.

Суддя: