Справа № 484/4297/22
Провадження № 1-кп/484/130/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2023 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську, кримінальне провадження за обвинувальним актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000697 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. с. Новопетрівка Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта неповна середня, який має на утриманні неповнолітню дитину, УБД, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді гранатометника 1 відділення охорони 2 взводу охорони 4 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

05.10.2020 ОСОБА_3 уклав з Міністерством оборони України, в ocoбi т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського та старшинського складу, строком на 3 (три) роки.

Відповідно до наказу т.в.о командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05.10.2020 № 136-РС солдата ОСОБА_3 призначено на посаду гранатометника 1 відділення охорони 2 взводу охорони 4 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , ВОС-103061А.

Відповідно до наказу т.в.о командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.10.2020 № 209 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, із одночасним присвоєнням первинного військового звання рядового складу «солдат», визначено таким, що справи та посаду прийняв i приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат».

Відповідно до положень п.1 та п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 05.10.2020, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби ОСОБА_3 достеменно було відомо, і до часу нез`явлення до військової частини, останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст.17,65,68 Конституції України, ст.ст.9,11,16,49,125,126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, ОСОБА_3 вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, 19.08.2022 о 14 год. 00 хв., солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді гранатометника 1 відділення охорони 2 взводу охорони 4 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки i бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби, а саме тимчасове місце дислокації окремого підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза його межами за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби, до 28.11.2022.

28.11.2022 о 09 год. 00 хв. солдат ОСОБА_3 добровільно прибув до м. Миколаева, з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві та повідомив про себе, як про військовослужбовця, який ухиляється від військової служби.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у самовільному залишенні місця служби, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), ніяких фактичних обставин не оспорював. У скоєному щиро кається, шкодує про вчинене. Просив призначити таке покарання, щоб в подальшому мати змогу проходити військову службу.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження всіх доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_3 стороною обвинувачення надано такі докази:

- витяг ЄРДР № 0000697 від 07.11.2022, відповідно до якого 19.08.2022 під час шикування на тимчасовому пункті дислокації було виявлено відсутність військовослужбовця ОСОБА_3 , який проходив службу на посаді гранатометника 1 відділення охорони 2 взводу охорони 4 роти батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 ;

- повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 01.11.2022 № 4128;

- ксерокопію рапорта командира батальйону охорони в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 19.08.2022 про відсутність військовослужбовця ОСОБА_3 ;

- ксерокопію витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 19.08.2022 про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення ОСОБА_3 військової частини;

- акт службового розслідування заступника командира батальйону охорони з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , за фактом самовільного залишення ОСОБА_3 військової частини НОМЕР_1 ;

- копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 06.09.2022 про оголошення результатів службового розслідування та покарання винних;

- копію наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.10.2020 № 209, відповідно до якого солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що з 05.10.2020 справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, шпк «солдат»;

- копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.08.2022 № 215 про призупинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_3 , у зв`язку із самовільним залишенням військової частини;

- ксерокопію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського складу, відповідно до якого 05.10.2020 ОСОБА_3 уклав з Міністерством оборони України, в особі т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , контракт строком на 3 (три) роки.

Дослідивши обставини справи та надані прокурором характеризуючі матеріали відносно обвинуваченого, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у самовільному залишенні місця служби, вчиненому в умовах воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), а його дії суд кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проте вчинив тяжкий злочин.

Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує з`явлення із зізнанням, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України - судом не встановлені.

Враховуюче викладене, тяжкість скоєного кримінального злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.5 ст.407 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, відповідно до ст.76 КК України.

Речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_8