Справа № 646/828/23
Провадження № 1-кп/646/154/2023
У Х В А Л А

іменем України

12.04.2023 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

та обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження № 0001026 від 16.11.2022 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, освіта повна загальна середня, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання проводиться за участю прокурора, обвинуваченого, захисника та представника потерпілого.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачуються в тому, що він, під час дії воєнного стану поширеного на території України, коли підрозділи збройних сил та інших військових формувань рф продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаним про Указ Президента України N 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, який в подальшому продовжувався, вчинив умисні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна за наступних обставин.

Так, 16.11.2022 року в період часу з 10 год. 44 хв. до 10 год. 57 хв., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора» (ТОВ «Вигідна покупка»), розташованого за адресою: м. Харків, вул. Вокзальна, 4, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, скориставшись тим, що за його діями, ніхто не спостерігає, таємно взяв з полиці з товарами 1 (один) набір станків для гоління ТМ «Pacehion», вартістю 37 грн. 00 коп., 1 (одну) упаковку паличок ватних ТМ «Lady Cotton», вартістю 17 грн. 00 коп., 2 (дві) карти пам`яті T&G microSDHC UHS-1 32 Gb, вартістю 164 грн. 00 коп. за одиницю, 2 (дві) флеш- карти USB металеві T&G 32 Гб, вартістю 177 грн. 00 коп. за одиницю, 1 (одну) флеш-карту Apacer AP32GAH355G-1 біло-зелену 32 Гб, віртістю 129 грн. 00 коп., 1 (один) кабель USB-microUSB Wiren металевий, вартістю 79 грн. 00 коп., 1 (один) кабель USB-microUSB АРЕ тканинний, вартістю 69 грн. 00 коп., 1 (один) адаптер для зарядки від мережі на 2 USB, вартістю 99 грн. 00 коп., які сховав собі в ліву кишеню куртки, що була вдягнута на ньому.

Після чого, ОСОБА_5 , не маючи наміру розраховуватись за відповідні товари та бажаючи викрасти їх, проніс відповідні товари у кишені куртки, яка була вдягнута на ньому, повз касової зони та попрямував до виходу з магазину. Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення - таємного викрадення чужого майна до кінця. Однак кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, так як злочинні дії ОСОБА_5 були помічені та припинені адміністратором магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка».

Своїми діями ОСОБА_5 намагався спричинити ТОВ «Вигідна покупка» майнову шкоду на загальну суму - 1112 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважала можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Просила відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту.

Захисник заперечувала щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, який склав обвинувальний акт, в обґрунтування якого зазначила, що останній складений з численними порушеннями, а саме: матеріали справи містять ознаки фальсифікації кримінального провадження з боку сторони обвинувачення; викладене в акті формулювання обвинувачення є неконкретним, їй, як захиснику та обвинуваченому не зрозуміло пред`явлене обвинувачення - виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення протирічить правовій кваліфікації кримінального правопорушення. Стороні захисту не зрозуміло, чи ставиться обвинуваченому в провину вчинення кримінального правопорушення повторно, чи ні.

Представник потерпілого в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце його проведення завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Обвинувачений підтримав позицію та клопотання захисника. Вважав за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки пред`явлене обвинувачення є неконкретним та йому незрозуміло, в чому саме його обвинувачують.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, вислухавши думку з`явившихся учасників судового провадження, вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, в тому числі, має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Проте, в порушення зазначених положень кримінального процесуального закону, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений з порушенням вимог КПК України.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Разом з тим, згідно викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення, ОСОБА_5 обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, натомість при викладенні правової кваліфікації кримінального правопорушення, не зазначена кваліфікуюча ознака вказаного кримінального правопорушення - повторність.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інш.

Аналіз змісту указаних вимог закону у сукупності свідчить про те, що формулювання в обвинувальному акті обвинувачення, яке за визначенням у п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, є твердженням про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, з достатньою повнотою повинно містити конкретні обставини, що були встановлені органом досудового розслідування, та які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно зі ст. 91 цього ж Кодексу, логічно узгоджуватися та відповідати наведеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яке ставиться у вину особі, з тією метою, щоб вона мала змогу зрозуміти суть пред`явленого їй обвинувачення та, виходячи з його змісту, обирати власну правову позицію захисту.

Конкретне обвинувачення, фактичні обставини по справі та визначена правова кваліфікація злочину є важливішим елементом кримінального переслідування, оскільки не тільки впливає на право обвинуваченого захищатись від обвинувачення, але й на весь визначений КПК України порядок судового розгляду.

В порушення вищезазначених вимог закону в обвинувальному акті виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не узгоджується із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, що свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення, порушує право обвинуваченого на захист і в подальшому позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст. 348 КПК України, та розглянути кримінальне провадження в його межах.

Частиною 1 ст. 348 КПК України встановлено, що після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого і повинен роз`яснити йому суть обвинувачення, встановити чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання. Відповідно до закону суд не зможе перейти до розгляду справи, якщо прокурор при оголошенні обвинувального акту не зазначить конкретне обвинувачення.

Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, що встановлено ст. 22 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Підозрюваний, обвинувачений має право на захист, яке полягає у надані йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, що передбачено ст. 20 КПК України.

Про те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, вказано й у п. п. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною.

З даного приводу Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25.07.2000 року у справі «Маттоціа проти Італії» зазначив, що «…обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту».

З огляду на вищенаведене та враховуючи специфіку судового розгляду, який відповідно ч. 1 ст. 337 КПК України проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, на основі засад змагальності сторін, у підготовчому судовому засіданні суд наділений повноваженнями перевірити повноту і правильність викладених в обвинувальному акті відомостей, які вимагаються ст. 291 КПК України, з правової точки зору, але не вдаючись до їх оцінки, а звідси дійти висновку про можливість чи неможливість здійснення судового розгляду на підставі такого обвинувального акта.

Вказаний недолік обвинувального акту не може бути усунений шляхом зміни обвинувачення в суді згідно ст. 338 КПК України, оскільки зазначені обставини не є новими фактичним обставинами кримінального правопорушення, враховуючи, що вони зазначені в обвинувальному акті.

Таким чином, дослідивши всі представлені до суду дані та надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам, встановленим нормами ст. 291 КПК України, а тому у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, а клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаного в ухвалі суду недоліку - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 91, 214, 291, 314-317, 369 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору - задовільнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001026 від 16.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, повернути прокурору, який склав обвинувальний акт, для усунення протягом розумного строку вказаного в ухвалі суду недоліку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя