Справа № 690/64/23
Провадження № 1-кп/690/72/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000107 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перегонівка Голованівського району Кіровоградської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , освіта повна середня, дояр СТОВ ім. Ватутіна, неодружений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, запобіжний захід не обирався, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 08.10.2020 року близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , за запрошенням ОСОБА_5 , реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, викрав 2 000 грн. з гаманця ОСОБА_5 , який лежав на печі в одній із кімнат будинку, після чого вийшов з будинку та розпорядився викраденим на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), чим завдав матеріальних збитків ОСОБА_5 в розмірі 2 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений вказав суду, що визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаюється у вчиненому та бажає давати показання. Також вказав, що ним повернуто ОСОБА_5 викрадені в неї кошти в повному розмірі.

Відповідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 22.03.2018 року у справі № 521/11693/16-к, щодо застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вказано, що дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто, законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

З огляду на вказане, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку в повному обсязі, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, учасники судового провадження, які з`явились у судове засідання, не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого, і ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням відповідних письмових доказів, які підтверджують: обставини щодо події кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку; виду і розміру завданої шкоди; розміру процесуальних витрат, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Також суд роз`яснив учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не досліджувались судом у судовому засіданні, в апеляційному порядку.

Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діянні повністю, розкаявся у вчиненому, та надав суду показання за змістом яких зранку 08.10.2020 року він прийшов у гості до ОСОБА_5 , яка проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , за її запрошенням, і разом з нею та її чоловіком вживали спиртні напої, після чого пішли спати. Прокинувшись близько 18 год., він пішов шукати ОСОБА_5 та її чоловіка, однак в жодній з чотирьох кімнат будинку їх не було. В цей час в одній з кімнат він побачив, що на печі лежить жіночий гаманець, та вирішив викрасти гроші, які в ньому були. Розуміючи, що в будинку нікого не має, він відкрив гаманець та викрав звідти 2 000 грн., купюрами по 200 грн., після чого одягнувся та пішов з будинку у власних справах, не прощаючись з ОСОБА_5 та її чоловіком. Додатково вказав, що шкодує про вчинене та йому соромно перед ОСОБА_5 , а також, що ним повернуто їй викрадені кошти.

Потерпіла ОСОБА_5 в судові засідання не з`являлась, надала до суду заяву за змістом якої просить розглянути справу за її відсутності, оскільки все викрадене їй повернуто, претензії матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 вона не має, просить суворо його не карати.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується доказами, які судом визнані належними та допустимими, а також безпосередньо досліджені у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Відповідно до змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2020 року внесено відомості про кримінальне провадження № 0000107 за заявою ОСОБА_5 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

За змістом протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.10.2022 року ОСОБА_5 повідомлено про те, що 08.10.2020 року орієнтовно о 18 год. ОСОБА_6 за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , викрав її грошові кошти в розмірі 2 000 грн.

Згідно протоколу огляду місця події від 09.10.2020 року та фототаблиці до нього, проведеного в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , з письмової згоди ОСОБА_5 , в одній з кімнат якого на пічній лежанці знаходиться жіночий гаманець червоного кольору, в якому відсутні грошові кошти.

Згідно змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи зміст показань обвинуваченого, а також досліджені докази, які підтверджують обставини вчинення ним 08.10.2022 року крадіжки грошових коштів ОСОБА_5 , суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття, оцінюючи вказане не лише з огляду на визнання ним винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального проступку під тиском доказів, зібраних під час досудового розслідування, а й з урахуванням усвідомлення ним протиправності вчиненого діяння та сорому за вчинене, а також відшкодування заподіяних збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За змістом довідки-характеристики за місцем проживання ОСОБА_3 негативно не характеризується.

У судових дебатах та під час останнього слова обвинувачений ОСОБА_3 повторно вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, усвідомлює протиправність вчиненого діяння та йому соромно за такі свої дії. Просив суд призначити йому покарання у вигляді виконання громадських робіт, як і просив прокурор.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, крім обставин, що пом`якшують його покарання, також враховує: суспільну небезпеку, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується як кримінальний проступок, невеликий розмір заподіяних збитків; особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, що суттєво обмежуватиме можливість відбуття покарання у виді громадських робіт, думку прокурора про призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, а також думку потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого та просила його суворо не карати.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням вказаного, принципу індивідуалізації покарання, а також відсутністю обмежень, передбачених ч. 3 ст. 61 КК України, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді обмеження волі мінімальним строком та на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 75 КК України звільнити його від відбування даного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку мінімальною тривалістю та покладенням на неї обов`язків, з переліку, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи, що подальше його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції від суспільства, а також, що саме така міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде достатньою та справедливою для нього.

При цьому, суд вважає, що більш м`яке покарання у вигляді штрафу буде суттєвим майновим тягарем для обвинуваченого, який на даний час хоч і офіційно працевлаштований, однак має не високий рівень доходу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, підстави для їх застосування до набрання даним вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 12, 51, 53, 65, 66, 75, 185 КК України, ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, який рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Підстави для обрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міри запобіжного заходу до набрання даним вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя ОСОБА_1