СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/442/23
ун. № 759/1057/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 14.01.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше судимого: у 2016 році Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в обгрунтування якого зазначено наступне.

Слідчим відділом Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000155, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан в Україні декілька разів продовжувався, зокрема, останній раз Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. № 2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 р. строком на 90 діб.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.01.2023, в денний час доби знаходячись на території міста Києва спілкуючись із ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи постійного джерела доходів, відчуваючи потребу у грошових коштах, з метою покращення свого матеріального становища вирішили вчинити злочин, пов`язаний з таємним викраденням чужого майна громадян, таким чином вступивши у попередню злочинну змову та домовились діяти спільно з метою досягнення єдиного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна та покращення свого матеріального становища.

Так, 04.01.2023, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , знаходячись на території міста Києва, через мережу «інтернет», на сайті оголошень «ОЛХ», знайшли оголошення щодо здачі квартири «по-добово», а саме: кв. АДРЕСА_3 . В подальшому через дане оголошення оглянувши фотознімки даної квартири та виявивши, що в ній знаходяться достатня кількість цінного майна, яке можна викрасти, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , зателефонувавши на мобільний номер телефону, що був вказаний в оголошенні винайняли кімнату № НОМЕР_1 в квартирі АДРЕСА_3 , за що здійснили відповідну оплату через термінал самообслуговування «I-BOX».

В подальшому ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , 04.01.2023 приблизно о 17 годині 35 хвилин, прибули до кв. АДРЕСА_3 . Знаходячись у даній квартирі, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , зрозумівши, що вони знаходяться в даній квартирі самі, та за їх діями ніхто не спостерігає, реалізуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , таємно викрали майно належне ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

- телевізор, торгової марки «Liberton 32HE5HDT» у кількості 3 шт., загальною вартістю 17000 грн.;

- холодильник, ТМ «Delfa-50» в кількості 2 шт. загальною вартістю 13700грн.;

- мікрохвильова піч, ТМ «Delfa MD20MW», у кількості 3 шт., загальною вартістю 9000грн.;

- плитка індукційна, ТМ «Hause Mark» у кількості 3 шт., загальною вартістю 9600грн.;

- панельний обігрівач ТМ «Teploceramic» у кількості 2 шт., загальною вартістю 2700грн.;

- фен, МТ «Magio» вартістю 530грн.;

- праска, ТМ «Hause Mark» у кількості 2 шт., загальною вартістю 1300 грн.;

- чайник, ТМ «Up» у кількості 2 шт., загальною вартістю 1000грн.;

- фонарик світлодіодний налобний акумуляторний, у кількості 2 шт., загальною вартістю 400грн.;

- рекуператор повітря, ТМ «Blauberg» у кількості 1 шт., вартістю 8100грн.;

- пилосос, вартістю 1000грн.;

- постільна білизна, загальною вартістю 500грн.;

- душова стійка, вартістю 1500грн.;

- сушарка для білизни (електрична), вартістю 1000грн.

- камера відео спостереження, вартістю 600грн., а всього чужого майна на загальну суму 67930грн.

Таємно викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства на момент обрання запобіжного заходу встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 2, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спроби:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення;

- незаконно впливати на свідків, потерпілу;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, п.2, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також відомості про особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення та для дієвого виконання кримінального провадження, слідчий вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 надав пояснення з приводу пред`явленої йому підозри, за замістом яких він підтвердив обставини, викладені у повідомленні про підозру, свою вину у скоєному визнав, повідомив, що розкаюється у вчиненому, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Просив врахувати,що він має місце проживання у м. Києві, на підтвердження чого надав для огляду договір оренди житла від 09.01.2023р.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як вбачається з матеріалів клопотання, 18.01.2023р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини, викладені у повідомленні про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обґрунтовано підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку від 17.01.2023, відповідно до якого вилучено викрадене майно; протоколом огляду від 13.01.2023; протоколом перегляду відеозапису від 18.01.2023; показами свідка ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_7 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує відсутність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків ( він неодружений, дітей на утриманні немає, офіційно не працевлаштований), тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та можливість призначення судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а також те, що підозрюваний є особою раніше судимою.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що існує ризик того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має постійного джерела доходів, та раніше судимий за вчинення корисливого злочину проти власності.

При цьому суд бере до уваги те, що на даний час до обставин, які підвищують ступінь встановлених ризиків, належить військова агресія Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Інші ризики, заявлені слідчим в клопотанні, не знайшли свого підтвердження під час його розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст.183КПКУкраїни тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Пунктом 5 частини 2 статті183КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи сукупністю обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.5 ст. 182 КПК України).

Враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного, його вік, майновий стан та процесуальну поведінку, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 грн. та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178,182, 183, 193, 194, 196, 309,395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 18 березня 2023 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680 рн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; банк отримувача ДКСУ, м.Київ ;код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього, для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23.01.2023 року.

Cлідчий суддя ОСОБА_1