УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2023

Справа № 331/4333/22

Провадження № 1-кс/331/45/2023

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ « Екстра Лінк» на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0001069 від 12.11.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Екстра Лінк» на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого під час обшуку майна в рамках кримінального провадження № 0001069 від 12.11.2022 року, в якій заявник просить зобов`язати слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001069 від 12.11.2022 року, повернути належне ТОВ «Екстра Лінк» тимчасово вилучене 12.11.2022 року майно в ході проведення огляду місця події приміщення за адресою: м. Запоріжжя вул. Поштова ,155, а саме: 17 стільців та 19 дерев`яних столів.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 прохав суд скаргу задовольнити.

Слідчий заперечував проти задоволення скарги, обґрунтувавши тим, що адвокат не надав доказів того, що ТОВ «Екстра Лінк» є власником вилученого майна.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001069 від 12.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

З матеріалів судового провадження за скаргою вбачається, що 12.11.2022 року за адресою: м. Запоріжжя вул. Поштова,155 слідчим в рамках даного кримінального провадження проведено обшук, в ході якого вилучено майно , яке належить ТОВ « Екстра Лінк».

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження № 0001069 від 12.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України слідчим суддею встановлено, що арешт на 17 стільців та 19 дерев`яних столів, що належить ТОВ « Екстра Лінк» не накладався.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудністю для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч. 1 ст. 306 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Відповідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у випадках передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, нормами Кримінально процесуального кодексу України однозначно передбачено, що у разі невиконання вимог ч. 5 ст. 171 КПК України тимчасово вилучене майно має бути негайно повернуто особі у якої його вилучено.

З огляду на викладене відсутність судового рішення про арешт вилученого майна обмежує право користування ТОВ «Екстра Лінк» на належне їй майно.

За вказаних обставин слідчим не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ТОВ «Екстра Лінк».

Отже, позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно має бути повернуто володільцю.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити, зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0001069 від 12.11.2022 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України негайно повернути вилучене в ході проведення обшуку майно ТОВ «Екстра Лінк».

Керуючись ст. ст. 100, 160-166, 170-174, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ « Екстра Лінк» на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0001069 від 12.11.2022 року, -- задовольнити.

Зобов`язати слідчого ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження №0001069 від 12.11.2022 року, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 негайно повернути ТОВ «Екстра Лінк» 17 стільців та 19 дерев`яних столів вилучених під час обшуку приміщення за адресою: м. Запоріжжя вул. Поштова,155.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1