Справа № 703/1248/20
УХВАЛА

імнем України

27 лютого 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла заяву потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України,-

встановив:

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, головуючий у справі - суддя ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України.

16 лютого 2023 року в судовому засіданні потерпіла у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 заявила відвід головуючому у справі судді ОСОБА_5 , вказана заява у порядку ст.35 КПК України передана для розгляду судді Смілянського міськрайонного суду черкаської області ОСОБА_1 .

В судовому засіданні під час розгляду заяви про відвід потерпіла ОСОБА_4 заявлений відвід підтримала, просила відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду даного кримінального провадження, зазначивши, що у даному кримінальному провадженні дружина обвинуваченого ОСОБА_7 є сестрою колишнього голови суду Калашника, який на її думку, здійснює вплив на всіх суддів Смілянського міськрайонного суду. Суддя ОСОБА_8 , який наразі є головою суду у виправдувальному вироку по даній справі, на її думку, викривив всі покази, які давали свідки. Судді ОСОБА_5 потерпіла не довіряє, оскільки на нього може здійснювати вплив по даній справі голова суду, під головуванням якого вже розглядалось дане кримінальне провадження ОСОБА_8 . Також зазначила про наявність родинних зв`язків попереднього захисника обвинуваченого та іншого судді Смілянського міськрайонного суду. Окрім того, зазначила, що протягом тривалого часу дане кримінальне провадження не розглянуто, що порушує її права. Зазначила, що жоден із суддів Смілянського міськрайонного суду не може прийняти обґрунтоване та законне рішення у даній справі.

Прокурор ОСОБА_3 при вирішенні даної заяви підтримав відвід потерпілої повністю її та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 на розгляд заяви не з`явились, про причини неявки не повідомили, що не є перешкодою для розгляду вказаної заяви.

Суддя ОСОБА_5 своїм правом надати пояснення з приводу заявленого відводу не скористався.

Заслухавши потерпілу та прокурора, вивчивши заяву про відвід, перевіривши в межах доводів вказаної заяви матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України - суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно із ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об 'єктивності та неупередженості судді.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК України. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Суббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року. п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Аналізуючи зазначені вище норми закону та заяву про відвід, з метою уникнення навіть найменших сумнівів щодо безстрононності судді і для забезпечення відправлення правосуддя на найвищому рівні, суд вважає, що заява про відвід судді ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись 75, 80-82, 369, 371, 372, 376 КПК України КК України, суд -

постановив:

Заяву потерпілої ОСОБА_4 про відвід судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України - задовольнити.

Відвести суддю Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 16 год. 30 хв. 28 лютого 2023 року.

суддя: ОСОБА_1