Справа № 529/571/23
Провадження № 1-кп/529/188/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000259 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Диканька Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та угоду про визнання винуватості, укладену 06.04.2023 між прокурором та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно у 2016 році (більш точної дати досудовим слідством встановити не вдалося) обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в зоні АТО, а саме в м. Щастя Луганської області, без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам Інструкції "Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998, та Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, знайшов гранату, яку вирішив привласнити собі. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, ОСОБА_4 переніс вказану гранату до місця свого проживання по АДРЕСА_1 та в одній з кімнат будинку почав незаконно зберігати даний вибуховий пристрій.

У подальшому, 18 березня 2023 року працівниками поліції під час проведення огляду житла по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено вибуховий пристрій (боєприпас), який складається з корпуса ручної осколкової гранати Ф-1, спорядженого в магазині, та уніфікованого запалу ручної гранати модернізованого УЗРГМ.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання вибухових пристроїв (боєприпасів) без передбаченого законом дозволу.

В ході досудового розслідування між прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості від 06 квітня 2023 року, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 263 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, активно сприяв у розкритті злочину, щиро розкаюється у вчиненому. В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений погодили покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Обвинувачений просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, обіцяв в подальшому не вчиняти злочинів. Обвинувачений зазначив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 вважали за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену прокурором із ОСОБА_4 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, вислухавши з приводу її затвердження думки учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо можливості затвердження укладеної угоди, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 263 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В підготовчому судовому засіданні також встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, є визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Виходячи з того, що по справі були понесені витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи та комплексної судової вибухово-технічної експертизи у загальному розмірі 3 398 грн 04 коп, то відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України ці витрати слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Оскільки, відповідно до акту № 28 від 28.03.2023 речовий доказ, а саме- корпус гранати Ф-1 зеленого кольору з пошкодженним маркуванням та запалу УЗРГМ з маркуванням " РГМ-2 3 9 -2" - знищиний, суд не вирішує його подальшу долю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 263 КК України, ст. 100, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 374, 376, ч. 4 ст. 394, ст. ст. 395, 474-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 06 квітня 2023 року, укладену між прокурором Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000259, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18 березня 2023 року за ч. 1 ст. 263 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання чи роботи, періодично з`являтися в цей орган для реєстрації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи та комплексної судової вибухово-технічної експертизи у загальному розмірі 3 398 (три тисячі триста дев`яносто вісім) грн 04 коп.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1