Дата документу 21.11.2022 Справа № 331/4004/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/4004/22 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/682/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 3 листопада 2022 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31 грудня 2022 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 780000 грн. -,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий в ОВС 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

Так, у невстановлений період часу, але, не пізніше 30 жовтня 2022 року ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Запоріжжя, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, діючи з прямим корисливим умислом, спрямованим на особисте збагачення, вступив у злочинну змову із громадянкою України ОСОБА_11 та іншими не встановленими під час досудового розслідування особами, на поставку наркотичного засобу «метадон» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю на територію Республіки Польща, з метою його подальшого збуту на території країн Європейського Союзу. При цьому, вступивши у злочинну з ОСОБА_11 та іншими невстановленими на даний час особам, між членами злочинної групи було розподілено ролі у загальному злочинному плані, який передбачав виготовлення та фасування ОСОБА_7 наркотичного засобу «метадону», отримання (придбання) та переміщення ОСОБА_11 цього наркотичного засобу по території України та подальшого контрабандного переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю до території країн ЄС з метою подальшого збуту цього наркотичного засобу невстановленими особами.

Так, в період часу із 20 жовтня 2022 по 30 жовтня 2022 ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, діючи з прямим умислом на виготовлення метадону, з використанням кустарного обладнання, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , виготовив наркотичний засіб «метадон» у кількості приблизно 980 грам, з метою його подальшого контрабандного перевезення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Далі, 30 жовтня 2022 року діючи з метою реалізації спільного протиправного умислу спрямованого на контрабандне переміщення наркотичного засобу «метадон», ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, перебуваючи на території м. Запоріжжя, передав ОСОБА_11 , виготовлений ним напередодні наркотичний засіб «метадон» для його доставляння до Республіки Польща шляхом переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та подальшої передачі невстановленим під час досудового розслідування особам з метою збуту вказаного наркотичного засобу на території країн Європейського Союзу, після чого, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_7 , з відома інших невстановлених осіб, які перебували з останніми у злочинній змові, розмістила наркотичний засіб у нижній білизні, з метою його приховування від митного контролю та доведення спільного злочинного умислу до кінця.

Продовжуючи реалізацію спільного протиправного умислу ОСОБА_11 , 30 жовтня 2022 року з використанням залізничного транспорту, а саме поїзда сполученням Запоріжжя 1 - Львів, перевезла наркотичний засіб «метадон» на територію м. Львова, та зберігала в нижній білизні, до моменту його виявлення та вилучення співробітниками Управлення СБУ в Запорізькій області під час проведення обшуку.

Далі, 31 жовтня 2022 року, ОСОБА_11 , діючи на виконання спільного злочинного плану із ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, з відома та під контролем останніх, з використання автомобільного транспорту міждержавного сполучення Львів - Варшава, а саме, автобуса марки «Мерседес» модель «Спринтер» д.н.з. НОМЕР_1 , за допомогою якого здійснюються міждержавні перевезення пасажирів до країн ЄС, продовжила реалізацію спільного протиправного умислу спрямованого на контрабандне переміщення наркотичного засобу «метадон», у великих розмірах, та того ж дня прибула на територію митного поста «Рава Руська» Львівської митниці Держмитслужби у напрямку «виїзд».

В подальшому ОСОБА_12 , усно опитавши ОСОБА_11 , на предмет переміщення заборонених речей, а також предметів обов`язкових до декларування, отримавши негативну відповідь зайняв лінію проходження митного контролю «зелений коридор», тим самим задекларувавши - відсутність у нього та його пасажирів заборонених та вилучених з обігу речей та попрямував у місце проходження митного огляду, після чого ОСОБА_12 , та ОСОБА_11 , на пропозицію митників заповнили декларації, в яких вказали, відсутність речей та предметів, що потребують декларування.

В той же час, слідчими слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, за участю оперативних співробітників 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Запорізькій області, на території митного посту в пункті пропуску «Рава-Руська» Львівської області, проведено обшук транспортного засобу марки «Мерседес» модель «Спринтер» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому пересувалась ОСОБА_11 , під час якого у особистих речах ОСОБА_11 виявлено та вилучено 2 (два) мобільні телефони, сім карти «Київстар», коробка сім-карти «ВФ Україна», банківську карту, дитячий зошит, блокнот, а також остання добровільно видала предмети, які зберігала на тілі та у нижній білизні а саме: 4 згортки кристалічної речовини, які упаковані поліетиленовою плівкою; 2 (два) пакети із кристалічною речовиною білого кольору.

Відповідно до п. 4 Постанови пленуму ВСУ № N 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам «Про наркотичні засоби» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів», а умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір.

Відповідно до Таблиці 1 Наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» - великий розмір «метадону» від 1,6 до 20.0. грам.

Вказаними діями ОСОБА_7 , діючи умисно, перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_11 та іншими невстановленими на даний час особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, вчинив тяжкий злочин: закінчений замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю предметом якого є наркотичні засоби за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у закінченому замаху на контрабанду наркотичних засобів, тобто, у переміщені через митний кордон України з приховуванням від митного контролю наркотичних засобів вчиненому за попередньою змовою з групою осіб у великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України.

Також, встановлено, що у невстановлений період часу, але не пізніше 30 жовтня 2022 року ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Запоріжжя, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, діючи з прямим корисливим умислом, спрямованим на особисте збагачення, вступила у злочинну змову із громадянкою України ОСОБА_11 та іншими не встановленими під час досудового розслідування особами, на поставку наркотичного засобу «метадон» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю на територію Республіки Польща, з метою його подальшого збуту на території країн Європейського Союзу. При цьому, вступивши у злочинну з ОСОБА_11 та іншими невстановленими на даний час особам, між членами злочинної групи було розподілено ролі у загальному злочинному плані, який передбачав виготовлення та фасування ОСОБА_7 наркотичного засобу «метадону», отримання (придбання) та переміщення ОСОБА_11 цього наркотичного засобу по території України та подальшого контрабандного переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю до території країн ЄС з метою подальшого збуту цього наркотичного засобу невстановленими особами.

Так, в період часу із 20 жовтня 2022 року по 30 жовтня 2022 року ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, діючи з прямим умислом на виготовлення метадону, з використанням кустарного обладнання, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , виготовив наркотичний засіб «метадон» у кількості приблизно 980 грам, з метою його подальшого контрабандного перевезення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Далі, 30 жовтня 2022 року, діючи з метою реалізації спільного протиправного умислу спрямованого на контрабандне переміщення наркотичного засобу «метадон», ОСОБА_7 , за попередньою змовою із ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, перебуваючи на території м. Запоріжжя, передав ОСОБА_11 , виготовлений ним напередодні наркотичний засіб «метадон» для його доставляння до Республіки Польща шляхом переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та подальшої передачі невстановленим під час досудового розслідування особам з метою збуту вказаного наркотичного засобу на території країн Європейського Союзу, після чого, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_7 , з відома інших невстановлених осіб, які перебували з останніми у злочинній змові, розмістила наркотичний засіб у нижній білизні, з метою його приховування від митного контролю та доведення спільного злочинного умислу до кінця.

Продовжуючи реалізацію спільного протиправного умислу ОСОБА_11 , 30 жовтня 2022 року, з використанням залізничного транспорту, а саме поїзда сполученням Запоріжжя 1 - Львів, перевезла наркотичний засіб «метадон» на територію м. Львова, та зберігала в нижній білизні, до моменту його виявлення та вилучення співробітниками Управлення СБУ в Запорізькій області під час проведення обшуку.

Далі, 31 жовтня 2022 року, ОСОБА_11 , діючи на виконання спільного злочинного плану із ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, з відома та під контролем останніх, з використання автомобільного транспорту міждержавного сполучення Львів - Варшава, а саме автобуса марки «Мерседес» модель «Спринтер» д.н.з. НОМЕР_1 , за допомогою якого здійснюються міждержавні перевезення пасажирів до країн ЄС, продовжила реалізацію спільного протиправного умислу спрямованого на контрабандне переміщення наркотичного засобу «метадон», у великих розмірах, та того ж дня прибула на територію митного поста «Рава Руська» Львівської митниці Держмитслужби у напрямку «виїзд».

В подальшому ОСОБА_12 , усно опитавши ОСОБА_11 , на предмет переміщення заборонених речей, а також предметів обов`язкових до декларування, отримавши негативну відповідь зайняв лінію проходження митного контролю «зелений коридор», тим самим задекларувавши відсутність у нього та його пасажирів заборонених та вилучених з обігу речей та попрямував у місце проходження митного огляду, після чого ОСОБА_12 , та ОСОБА_11 , на пропозицію митників заповнили декларації, в яких вказали, відсутність речей та предметів, що потребують декларування.

В той же час, слідчими слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, за участю оперативних співробітників 3 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Запорізькій області, на території митного посту в пункті пропуску «Рава-Руська» Львівської області, проведено обшук транспортного засобу марки «Мерседес» модель «Спринтер» д.н.з. НОМЕР_1 , на якому пересувалась ОСОБА_11 , під час якого у особистих речах ОСОБА_11 виявлено та вилучено 2 (два) мобільні телефони, сім карти «Київстар», коробка сім-карти «ВФ Україна», банківську карту, дитячий зошит, блокнот, а також остання добровільно видала предмети, які зберігала на тілі та у нижній білизні а саме: 4 згортки кристалічної речовини, які упаковані поліетиленовою плівкою; 2 (два) пакети із кристалічною речовиною білого кольору Відповідно до п. 4 Постанови пленуму ВСУ № N 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам «Про наркотичні засоби» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів», а умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір.

Відповідно до Таблиці 1 Наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» - великий розмір «метадону» від 1,6 до 20.0. грам.

Вказаними діями ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, вчинив тяжкий злочин: виготовлення, зберігання, перевезення, з метою збуту наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у виготовленні, зберіганні, перевезенні з метою збуту наркотичних засобів, вчиненого за попередньою змовою з групою осіб у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

13 січня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 14-15).

1 листопада 2022 року о 00 год. 40 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 39-41).

1 листопада 2022 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 66-70).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 вважає оскаржувану ухвалу незаконною, оскільки вона ґрунтується на матеріалах справи, винесена з порушенням кримінального процесуального законодавства та Конституції України.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які вказують, що ОСОБА_7 скоїв будь-яке правопорушення, тому що слідчим не надано доказів того, що у ОСОБА_7 під час обшуку вилучені наркотичні засоби, а тому підозра ґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення.

Зазначає, що слідчим умисно не встановлені родинні відносини підозрюваного, що свідчить про вилучення мобільного телефону, та не надання доступу до контактів з можливістю зв`язатись з дружиною та сином, тощо, що позбавило суд можливості встановити соціальні зв`язки підозрюваного.

Крім того вказує, що слідчий суддя не звернув уваги на істотні порушення кримінального процесуального закону, а саме, 1 листопада 2022 року слідчим СУ УСБУ в Запорізькій області о 2 год. 30 хв. складено протокол затримання ОСОБА_7 , згідно якого останнього затримано о 00 год. 40 год. 1 листопада 2022 року. Однак, момент затримання ОСОБА_13 відповідно до норм ст. 209 КПК України, відбувся 31 жовтня 2022 року в період часу з 17 год. до 00 год. 30 хв., коли був проведений обшук за участю ОСОБА_7 за адресою його мешкання: АДРЕСА_2 , що підтверджується протоколом.

Зауважує, що слідчим СУ УСБУ в Запорізькій області повідомлення про підозру ОСОБА_7 вручено 1 листопада 2022 року об 19 год. 19 хв., тобто після спливу 24 годин після моменту затримання відповідно до ст. 209 КПК України, яке відбулось 31 жовтня 2022 року о 17 год.

Вказує, що в порушення вимог ст. 211 КПК України ОСОБА_7 був доставлений до суду 3 листопада 2022 року об 9 год. 30 хв., хоча 60 годинний строк сплив о 5 год. ранку 3 листопада 2022 року.

Крім того, зауважує, що слідчий суддя в повній мірі були проігноровані норми частини 4 та 5 ст. 182 КПК України, оскільки ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачений максимальний розмір застави 80 прожиткових мінімумів, однак слідчий суддя визначив непомірний для підозрюваного та не передбачений статтею розмір застави 300 прожиткових мінімумів.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_14 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що визначена слідчим суддею застава є непомірною та виходить за межами ст. 182 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану його захисником апеляційну скаргу, без надання доповнень.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду вважав законним та обґрунтованим. Вважав, що розмір застави, з урахуванням обставин вчинення злочину, визначено вірно.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України, які законом віднесено до тяжких злочинів та за вчинення яких передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують.
Так, викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України підтверджуються: протоколом обшуку від 31 жовтня 2022 року (а.с. 20-24); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31 жовтня 2022 року (а.с. 26-29); протоколом обшуку від 31 жовтня 2022 року (а.с. 30-38); протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 3 жовтня 2022 року (а.с. 44-47, 51-54); протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 17 жовтня 2022 року (а.с. 48-50); протоколами про результати здійснення зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 31 жовтня 2022 року (а.с. 55-62); митною декларацією для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не різаних зі здійсненням підприємницької діяльності (а.с. 63)..

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою. Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

При цьому, колегія суддів враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вищевказані кримінальні правопорушення.

Відтак доводи захисника, які зводяться до необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри, на даній стадії досудового розслідування також мають ретельно перевірятися в ході досудового розслідування та судового розгляду у встановленому законом порядку.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, знищенням, приховуванням або спотворенням будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчиненням іншого кримінального правопорушення.
З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність таких ризиків підтверджена матеріалами клопотання.
Так, враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, які відносяться до категорії тяжких умисних корисливих злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 10 років з конфіскацією майна, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.
Колегія суддів погоджується і з висновками слідчого судді про те, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо наявності існування ризику незаконного впливу на свідків і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки у даному кримінальному провадженні свідки не допитані, що робить ймовірною можливість ОСОБА_7 здійснювати тиск на них, не лише безпосередньо, а й опосередковано, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочинів у співучасті з іншими особами, які в тому числі невстановлені під час досудового розслідування.

Між іншого, ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлюється ще тим, що інкримінований ОСОБА_7 злочин вчинений за попередньою змовою з ОСОБА_11 , і будучі на волі, він має більше можливостей спробувати перешкоджати кримінальному провадженню шляхом визначення з нею позиції захисту, яка буде свідчити на його користь для уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України на думку апеляційного суду також існує та є реальним, оскільки наразі інші співучасники кримінальних правопорушень органом досудового розслідування не встановлені, у зв`язку із чим, ОСОБА_7 будучі на свободі, спільно з такими особами може вчинити ряд дій спрямованих на знищення та спотворення будь-яких речей, що мають значення для даного кримінального провадження.

Між іншого, на думку апеляційного суду існує ризик і вчинення інших кримінальних правопорушень, який підтверджується тим, що ОСОБА_7 інкримінуються умисні та корисливі злочині, вчинені з метою збуту у великих розмірах, і враховуючи той факт, що останній не працює та не має постійного джерела доходу, в сукупності свідчить про вкрай високий рівень вчинення інших аналогічних злочинів з метою наживи.

Таким чином, органом досудового розслідування було доведено та обґрунтовано існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З приводу доводів щодо затримання підозрюваного, яке відбулось під час проведення обшуку 31 жовтня 2022 року, а не 1 листопада 2022 року, яке вказано в протоколі затримання, то слід зазначити наступне.
Як вбачається із протоколу затримання від 1 листопада 2022 року, ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України о 00 год. 40 хв. 1 листопада 2022 року (а.с. 39-41). Затримання ОСОБА_7 відбувалось також за участю його захисника адвоката ОСОБА_17 , будь-яких заперечень з приводу часу фактичного часу затримання підозрюваного, ані сам протокол, ані додані до клопотання матеріали не містять.
Посилання на те, що підозрюваного ОСОБА_7 було затримано під час обшуку є безпідставними, адже присутність останнього під час проведення обшуку 31 жовтня 2022 року за адресою, де він мешкає, не свідчить про те, що він був затриманий під час такої процесуальної дії, а вказує тільки на його участь в проведенні обшуку.
При цьому, слід зазначити, що така процесуальна дія, як проведення обшуку за вищевказаною адресою за участю підозрюваного ОСОБА_7 розпочалась 31 жовтня 2022 року о 17 год. та закінчилась о 00 год. 30 хв. 1 листопада 2022 року (а.с. 30-38), після чого, останнього об 00 год. 40 хв. 1 листопада 2022 року було затримано.
Відтак, участь підозрюваного ОСОБА_7 в проведенні обшуку за адресою, де він фактично мешкає, не може вказувати на затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, оскільки рішення про затримання підозрюваного органом досудового розслідування було прийнято з урахуванням відомостей, отриманих під час проведення обшуку і відповідно з того часу і виникли процесуальні підстави для його затримання (п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України згідно протоколу затримання).
Враховуючи викладене, доводи і з приводу порушення строків вручення та складення повідомлення про підозру також є безпідставними, оскільки таке повідомлення ОСОБА_7 було вручено о 19 год. 19 хв. 1 листопада 2022 року (а.с. 72), тобто у строк, передбачений ч. 2 ст. 278 КПК України.
Щодо доводів в тій частині, що підозрюваний ОСОБА_7 був доставлений до суду з порушенням строків, передбачених ст. 211 КПК України, то вони є також необґрунтованими, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 211 КПК України, затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.
Так, як випливає із протоколу затримання, ОСОБА_7 був затриманий о 00 год. 40 хв. 1 листопада 2022 року (а.с. 39-41). Із журналу судового засідання (а.с. 88) вбачається, що розгляд клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя розпочався об 10 год. 5 хв. 3 листопада 2022 року, в той час як шістдесяти годинний строк, передбачений ч. 2 ст. 211 КПК України спливав о 12 год. 40 хв. 3 листопада 2022 року.
Отже, враховуючи зазначене, підозрюваний ОСОБА_7 був доставлений до суду в межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 211 КПК України.
Доводи з приводу визначеної слідчим суддею застави у даному кримінальному провадженні, яка на думку захисника є непомірною та не передбаченою ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, також на переконання колегії суддів, є необґрунтованими.
Відповідно ч. 4 та ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання та злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, обсяг вилучених наркотичних засобів (приблизно 980 грам) та корисливий мотив інкримінованих злочинів, визначив останньому заставу саме у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить в сумі 780000 грн., що зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.
Посилання на неможливість встановлення слідчим суддею соціальних зв`язків підозрюваного не можуть бути безумовною підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.
Всі інші доводи апеляційної скарги були досліджені судом при обранні запобіжного заходу і ним надана належна оцінка, а жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 3 листопада 2022 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31 грудня 2022 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 780000 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4