Справа № 711/4042/22
Номер провадження 1-кп/711/450/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2022 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси матеріали обвинувального акту по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000590 від 05.04.2022 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця за національністю, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, депутатом, інвалідом, учасником бойових дій, постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 03 квітня 2022 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , у ході конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних стосунків, діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс три удари правою рукою лежачій на ліжку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в обличчя та в область губ, які завдали їй фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, та згідно висновку експерта від 01.07.2022 №02-01/371 не відмічені в медичних документах. Після чого, коли потерпіла ОСОБА_6 піднялася з ліжка та просила ОСОБА_4 залишити її квартиру, останній наніс їй один удар правою ногою по правій руці, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої ліктьової кістки без зміщення уламків, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/173 від 25.04.2022 відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України - середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинувачені не визнав, оскільки не наносив ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Пояснив, що 02.04.2022 року він приїхав у м. Черкаси та пішов до ОСОБА_6 , відносини між ними вже були натягнуті, але так як вона була від нього вагітна намагався допомагати їй, відвідував разом з нею лікарів, перебував під час УЗД, купував вітаміни. В цей день він повідомив, що йому потрібно буде по справам, тому завтра він буде їхати, після вечері вони почали лягати спати. Перед цим ОСОБА_4 пішов з одним телефоном на кухню порозмовляти (вказав, що мав два телефони, один з яких залишив у кімнаті, де перебувала ОСОБА_6 ), коли повернувся зрозумів, що ОСОБА_6 прочитала в його телефоні смс-повідомлення і на підставі цього почала скандал, оскільки вона дуже емоційна та спалахлива людина. Під час словесної перепалки ОСОБА_6 вибігла на кухню та схопила шматок від швабри, так як на той момент в кімнаті дочки ОСОБА_6 - ОСОБА_8 відбувався ремонт, тому в квартирі перебували будівельні матеріали та почала бігти на нього, але перечепилася через табуретку, яка знаходилася між ліжком та телевізором. Потім ОСОБА_6 знову побігла на кухню та схопила ніж і знову накинулася на нього, щоб ударити, але ніж випав у неї з рук. Внаслідок чого, щоб уникнути надалі конфлікту він почав збирати речі, але в цей час ОСОБА_6 схопила з етажерки дерев`яну шаблю, та знову хотіла на нього накинутися, знову зачепилася за табурет та почала голосно кричати. ОСОБА_4 також повідомив, що дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_9 виходила зі своєї кімнати коли між ним почалася сварка, але він попросив її повернутися, після чого почав збирати речі, щоб уникнути скандалу, який відображався на ще ненародженій дитині. Ночувати він пішов у готель «Апельсин», так як ключі від квартири забув в машині, весь час йому телефонувала ОСОБА_6 , кричала в слухавку та писала образливі смс-повідомлення, тому він не розуміє, як людина зі зламаною рукою могла писати йому смс-повідомлення, вважає, що ОСОБА_6 могла зламати руку коли перечіплялася за табурет.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 в повному обсязі своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд розцінює як обраний спосіб захисту, спрямований на уникнення кримінальної відповідальності, оскільки обставини зазначені в пред`явленому обвинувачені та встановлені в судовому засіданні підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 , безпосередньо допитаних судом, в судовому засіданні та іншими доказами дослідженими судом.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , повідомила, що 03.04.2022 року ввечері до неї прийшов ОСОБА_4 , точно сказати чи перебував він в стані алкогольного чи іншого сп`яніння не може, вона повідомила йому, що не бажає його бачити та попросила його піти, однак він не йшов, так як хотів інтиму, на що вона відмовилася і почалася сварка. Спочатку він її лежачу на дивані бив руками, коли вона підвелася продовжував наносити їй удари, на що з іншої кімнати вийшла її донька ОСОБА_10 , та почала говорити, щоб він не чіпав її матір, так як вона вагітна. Коли вона перебувала в проході дверей ОСОБА_4 ногою вдарив її по правій руці, після цього вона сильно закричала, так як не відчувала руку, в цей час ОСОБА_4 швидко зібрав речі і покинув квартиру, ніякої допомоги їй не пропонуючи. Після того, що сталося її донька запропонувала викликати швидку, однак вона відмовилася, сказала почекає до ранку, дитина принесла їй лід, вона замотала руку і заснула. Прокинувшись вранці зрозуміла, що біль не проходить, тому поїхала з дитиною до лікарні, де їй зробили рентген та виявили перелом правої руки, внаслідок чого наклали гіпс. Додала також, що в зв`язку з тим, що сталася така подія була позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе і дитину. ОСОБА_6 вважає, що на протязі 1,5 років коли вони перебували з ОСОБА_4 в стосунках він не змінювався, був агресивним, неодноразово піднімав на неї руки, та подальші відносини могли між ними бути тільки в плані їх майбутньої дитини. Щодо заявленої моральної та матеріальної шкоди, вважає, що у зв`язку із травмою руки, вона втратила роботу, зверталася за допомогою до психолога, а тому на її думку вказана сума є виправданою та підлягає стягненню з ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні у якості свідка неповнолітня ОСОБА_10 (за участю психолога ОСОБА_11 та батька ОСОБА_12 ), надала покази, що 03.04.2022 року приблизно о 18 - 19 годині до них з матір`ю прийшов ОСОБА_4 , її мама не хотіла його бачити, тому попросила залишити квартиру, але він не пішов. Приблизно о 21 годині вона почула з маминої кімнати крики, тому вийшла подивитися, що трапилося. Вона зрозуміла, що між її мамою та ОСОБА_4 виникла сварка, побачила, що мама лежить на ліжку, а ОСОБА_13 б`є її по обличчю, коли її мама змогла встати та перебувала в дверному проході ОСОБА_4 вдарив її ногою по руці і вона сильно закричала. Після цього, ОСОБА_4 покинув квартиру. Вона запитала маму чи потрібно викликати швидку допомогу, на що вона відповіла, що почекає до ранку. Зранку її мамі краще не стало, тому вони поїхали в лікарню, де їй наклали гіпс, а вподальшому звернулися до поліції.

В судовому засіданні у якості свідка за клопотанням сторони захисту була допитана ОСОБА_14 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_4 , та яка повідомила, що саме 03.04.2022 року коли сталася дана подія вона присутньою не була, так як перебувала разом з дочкою за кордоном, але може повідомити, що на протязі 2 років стосунків між її сином ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в них були збуджені відносини, оскільки вони обоє «гарячі та спалахливі» люди. В їх стосунках ОСОБА_6 також проявляла агресію, могла чимось «запустити» в ОСОБА_15 , неодноразово навіть бабуся ОСОБА_4 намагалася їх примирити, так як вони і разом не можуть бути і окремо один від одного. В те, що її син міг вдарити вагітну жінку вона не вірить. Про те, що трапилося вона дізналася з смс-повідомлення, яке їй надіслала ОСОБА_6 , з посиланням на статтю з інтернету та написом, що її син «тварь» та буде сидіти в тюрмі. Також додала, що її син до пандемії протягом 2 років був інструктором по карате, зарекомендував себе з хорошої сторони, як для дітей, так і для їх батьків. Вважає, що в даній ситуації вони повинні були розібратися без образ та скандалів.

Таким чином, покази свідка ОСОБА_14 ніяким чином не спростовують показання потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 .

Окрім показань потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 ,винна ОСОБА_4 також підтверджується іншими доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні в порядку, передбаченому ст.ст. 358, 359 КПК України, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000590 від 05.04.2022 року в якому зазначено, що 04.04.2022 року до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області звернулася ОСОБА_6 , із заявою про те, що 03.04.2022 року близько 21 год. за адресою: АДРЕСА_4 під час конфлікту гр. ОСОБА_4 умисно побив заявницю в результаті чого спричинив тілесні ушкодження, у вигляді закритого перелому діатизу правої ліктьової кістки, верхньої третини, без зміщення, які можуть відноситися до категорії середнього ступеню тяжкості;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, складеного дізнавачем СДЧРУП ОСОБА_16 від 04.04.2022 року, в якому вказано, що 03.04.2022 близько 21 год. ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців та перелому правої руки від ОСОБА_4 ;

- заявою ОСОБА_6 від 07.04.2022 року про залучення її до кримінального провадження №000590 від 05.04.2022 року в якості потерпілого;

- довідкою травматологічного пункту КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» №27, згідно якої ОСОБА_6 звернулася до травматологічного пункту 4.04.2022 о 12:45, травма кримінальна, обставини та час отримання травми: побив вдома відомий 03.04.22 22:00, діагноз: Перелом діатизу правої ліктевої кістки, верхньої третини, без зміщення, виконано: огляд, рентген обстеження, іммобілізація: гіпсова.

- направлення лікаря травматолога виданого ОСОБА_6 для проходження рентгенографії від 04.04.2022 року, зона обстеження: праве передпліччя з ліктевим суглобом в 2х пр;

- рентгенологічним дослідженням ОСОБА_6 №2-3952 від 04.04.2022 року, згідно якого візуалізується перелом проксимального кінця ліктевої кістки без зміщення відломків;

- диском з написом «№2-3952-22 ОСОБА_6 36 04.04.22» на якому містяться дві папки з файлами, в кожній з папок міститься по одному знімку руки та відповідні написи, що містять дані особи - ОСОБА_6 , № 2-3952-22, дату обстеження - 04.04.2022 13:11:42 та 04.04.2022 13:13:02, а також КНП 3-я Черкаська міська лікарня ШМД;

- протоколом огляду предметів, складеного старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 від 15.04.2022 року, в якому об`єктом огляду являється:плівка з рентгенограмою правої руки ОСОБА_6 з рентгенологічного відділення КНП «Третя Черкаська міська лікарня Швидкої медичної допомоги» чорного кольору, на якому мається два знімки руки та кісток;електронний носій диск оранжевого кольору, на якому на одній стороні мається напис виконаний барвником блискучо-сірого кольору: CD- R52x 700MB 80MIN диск «VIDEX excettenti» «compact disc Recordable» та напис, виконаний барвником чорного кольору «№2-3952-22 ОСОБА_6 36 04.04.22». Під час перегляду даного диску за допомогою дисководу комп`ютера було встановлено, що на ньому мається дві папки та файли. В кожній папці мається по одному знімку руки та відповідні написи, що містять дані особи - ОСОБА_6 , дату обстеження - 04.04.2022 та дані лікарні, в якій проводилося обстеження - КНП 3-я Черкаська міська лікарня ШМД;

- постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 від 15.04.2022 року про визнання речей (предметів) речовими доказами та їх приєднання до кримінального провадження, якою диск із записом рентгенограми та плівка з рентгенограмою правої руки ОСОБА_6 з рентгенологічного відділення КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД», а саме електронний носій диск оранжевого кольору, на якому на одній стороні мається напис виконаний барвником блискучо-сірого кольору: CD- R52x 700MB 80MIN диск «VIDEX excettenti» «compact disc Recordable» та напис, виконаний барвником чорного кольору «№2-3952-22 ОСОБА_6 36 04.04.22» визнано речовим доказом по кримінальному провадженні №0000590;

- протоколом слідчого експерименту, складеного старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 від 15.04.2022 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_6 , старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_18 в якому вказано, що потерпіла ОСОБА_6 розповіла про конфлікт, який відбувся 03.04.2022 року за адресою АДРЕСА_4 між нею та ОСОБА_4 , при цьому потерпіла розповіла, що ОСОБА_4 спочатку її лежачу на ліжку вдарив по обличчю та губах правої рукою близько кількох разів, а в подальшому коли вона встала з ліжка, стояла в кімнаті, а ОСОБА_4 стояв у дверному проході, вдарив її ногою по правій руці, від його удару вона відчула сильний біль та почала кричати, побачивши, що він наробив та від її крику ОСОБА_4 залишив квартиру, при цьому ОСОБА_6 показала, як саме ОСОБА_4 наносив їй удари ногою по правій руці, як її бив ОСОБА_4 бачила її донька;

- відеозаписом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_6 від 15.04.2022 року під час якого потерпіла ОСОБА_6 повідомляє про обставини подій, що відбулися 03.04.2022 та механізм нанесення ОСОБА_4 їй тілесних ушкоджень, що міститься на диску із написом «15.04.2022 Слідчий експеримент ОСОБА_6 »;

- фотокопіями рентгенограми правої руки потерпілої ОСОБА_6 на двох аркушах;

- протоколом огляду предметів, складеного старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 від 16.04.2022 року, яким під час огляду предмету виявлено два аркуші паперу, що були надані потерпілою ОСОБА_6 14.04.2022 року під час її допиту. На даних аркушах маються знімки руки та кісток в двох проекціях з позначкою «П», та на яких зазначено різний друкований напис і дані потерпілої ОСОБА_6 ;

- постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 від 16.04.2022 року про визнання речей (предметів) речовими доказами та їх приєднання до кримінального провадження, якою два аркуші зі знімками руки та кісток, що були надані потерпілою ОСОБА_6 визнано речовим доказом та приєднано їх до матеріалів кримінального провадження №0000590;

- висновком лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_19 №02-01/173 від 25.04.2022 року, яким у ОСОБА_6 , згідно даних наданих медичних документів, мало місце ушкодження: закритий перелом правої ліктьової кістки без зміщення уламків.Вказане ушкодження виникло від дії тупого предмета, по давності виникнення може відповідати часу вказаному в постанові про призначення експертизи та відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.Закритий перелом правої ліктьової кістки без зміщення уламків не є небезпечним для життя, як в момент заподіяння, так в своєму клінічному протіканні.Відмічений закритий перелом правої ліктьової кістки без зміщення уламків може свідчити про можливий самозахист.У ОСОБА_6 згідно даних наданих медичних документів не виявлені тілесні ушкодження, які характерні для падіння з висоти власного зросту без надання тілу прискорення чи з наданням тілу прискорення з подальшим ударом об тверду поверхню.Закритий перелом правої ліктьової кістки без зміщення уламків у ОСОБА_6 міг виникнути за обставин на які вона вказала в протоколі проведення слідчого експерименту від 15.04.2022року;

- протоколом проведення слідчого експерименту, складеного старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 від 28.04.2022 року, проведеного за участі свідка ОСОБА_10 , батька ОСОБА_12 , психолога ОСОБА_11 , старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_20 , в якому свідок ОСОБА_10 розповіла про події, які відбулися 03.04.2022 року за адресою АДРЕСА_4 , а саме сварка між її мамою ОСОБА_6 та ОСОБА_21 . Сварка відбулася приблизно о 21 годині в кімнаті у мами, яку вона почула через закриті двері. При цьому ОСОБА_10 показала як саме ОСОБА_4 бив її маму по обличчю, коли та лежала на ліжку, правою рукою, скільки було ударів не пам`ятає, та один удар ногою, який наніс ОСОБА_22 її мамі в праву руку, якою саме ногою було нанесено удар по руці вона не пам`ятає;

- відеозаписом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 28.04.2022 року, під час якого свідок ОСОБА_10 повідомляє про обставини подій, що відбулися 03.04.2022 за участі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а також механізм нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що міститься на диску із написом «28.04.2022 СЕ зі свідком ОСОБА_10 »;

- висновком лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_23 №02-01/198 від 30.04.2022 року, згідно якого не виключається можливість виникнення тілесного ушкодження у ОСОБА_6 , яке вказане у висновку експерта №02-01/173 від 25.04.2022 року, за обставин, які вказані в протоколі проведення слідчого експерименту від 28.04.2022 року за участю ОСОБА_10 ;

- висновком лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_19 №02-01/173 від 28.06.2022 року, в якому зазначено, що згідно висновку експерта №02-01/173 від 25.04.2022 року, в медичних документах, які надавалися на експертизу, ушкоджень на обличчі ОСОБА_6 - не відмічено.

Досліджені письмові докази підтверджують обставини, що підлягають доказуванню, і впливають на оцінку дій обвинуваченого та доводять його вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Оцінюючи досліджені докази, кожний окремо та їх в сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, такими, що узгоджуються між собою, та достатніми, щоб покласти їх в основу вироку.

Будь-яких протиріч у досліджених доказах, що мають істотне значення для висновків суду, не встановлено.

Суд констатує, що показання потерпілої ОСОБА_6 узгоджуються із показами свідка ОСОБА_10 та іншими письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, є логічними та послідовними.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 , у судовому засіданні не здобуто.

Стороною захисту суду не надано жодного доказу, який ставить під сумнів щодо подій зазначених в обвинувачені.

Посилання захисника, щодо недопустимість як доказів протоколів проведених слідчих експериментів за участі потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 у зв`язку з тим, що вони проведені не в квартирі де відбулися події вчинення кримінального правопорушення, а в іншому приміщенні не ґрунтується на нормах кримінального процесуального законодавства, що регламентують проведення такої слідчої дії як слідчий експеримент.

Згідно з вимогами ч.4 та ч.5 ст.240 КПК України, проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя та здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижується їхні честь і гідність, не завдається шкода, при цьому слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільної згоди особи, яка ним володіє, або на підставі ухвали слідчого судді за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора, яке розглядається в порядку, передбаченому цим кодексом, для розгляду клопотань про проведення обшуку в житлі чи іншому володінні особи.

Згідно з вимогами ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Разом з цим, згідно з положеннями ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Стороною захисту не надано доказів того, що на проведення слідчого експерименту в житлі потерпілої ОСОБА_6 остання на це надавала згоду, або було отримано ухвалу слідчого судді, а слідчий не провів такого слідчого експерименту при наявності підстав проведення такого експерименту саме за місцем проживання потерпілої ОСОБА_6 .

Разом з цим, не надано доказів і того, що за відсутності згоди потерпілої ОСОБА_6 на проведення слідчого експерименту в її житлі, стороною захисту ініціювалося питання про звернення до слідчого судді із клопотанням про надання такого дозволу.

Будь-яких матеріалів щодо відтворення подій які відбулися 03.04.2022 з участю обвинуваченого ОСОБА_4 та які дають обгрунтовані сумніви чи спростовують обставини, які вказані в протоколах слідчих експериментів з участю потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 , стороною захисту не надано.

Згідно з вимогами ст.87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, чи зокрема отриманих шляхом реалізації органом досудового розслідування своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, захисником не вказано в чому ж полягаєістотне порушення прав та свобод людини три проведенні слідчих експериментів з участю потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 , в чому полягаєздобуття таких доказів завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, чи реалізації органом досудового розслідування своїх повноважень, не передбачених Законом, у зв`язку з чим їх необхідно визнати недопустимими.

Отже у суду відсутні підстави та сумніви для визнання протоколів проведених слідчих експериментів з участю потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_10 недопустимими доказами.

Посилання захисника на визнання недопустимості як доказів висновкулікаря судово-медичного експерта ОСОБА_19 №02-01/173 від 25.04.2022 року, висновку лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_23 №02-01/198 від 30.04.2022 рокута висновку лікаря судово-медичного експерта ОСОБА_19 №02-01/173 від 28.06.2022 року у зв`язку із відсутністю в дослідній частині висновків посилання на методи та методики, що застосовувались, суд вважає необґрунтованим та безпідставним.

Згідно з п.3.4 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я від 17.01.1995 № 6, структура дослідної частини визначається видом експертизи, що виконується. Обсяг необхідних відомостей, які повинні міститися в дослідній частині кожного виду експертизи, регламентуються правилами проведення окремих видів експертиз.

Досліджені судом висновки експерта №02-01/173 від 25.04.2022 року, №02-01/198 від 30.04.2022 року, №02-01/173 від 28.06.2022 року містять вступну, описову, дослідну та підсумкову частини, а їх висновки є повними та зрозумілими. Відсутність посилань на методи та методики, що застосовувались, ніяким чином не впливають на повноту висновків та не викликають сумнівів у достовірності зроблених висновків.

Таким чином, будучи вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, стороною захисту не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів.

З огляду на вищевикладене, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наданий на дослідження суду, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, проводячи судовий розгляд в межах пред`явленого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 поза розумним сумнівом знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду, а дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України завдання умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повному обсязі, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як завдання умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Також, в судовому засіданні судом були дослідженні документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме:

- копія паспорту ОСОБА_4 ;

- копія картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_4 ;

- довідка КНП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер Черкаської обласної ради» №403/01-05/1 від 11.04.2022 року, згідно якої ОСОБА_4 21.08.1992 ІНФОРМАЦІЯ_2 під наглядом лікаря психіатра не перебуває;

- довідка КПН «Черкаський обласний наркологічний диспансер Черкаської обласної ради» №1388/24-18-22 від 08.04.2022 року, згідно якої ОСОБА_4 21.08.1992 ІНФОРМАЦІЯ_2 під наглядом лікаря-нарколога не перебуває;

- дані «АРМОР»;

- вимога УІАЗ ГУНП в Черкаській області на ОСОБА_4 , 21.08.1992 року, згідно якої відомості про судимості відсутні;

- відповідь на запит старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 №4374/46-2022 від 03.05.2022 року, якою повідомлено, що 17.11.2020 року прокурором Черкаської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000826, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України прийнято рішення про закриття у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;

- копія постанови Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_24 від 17.11.2020 року про закриття кримінального провадження №0000826, за ознаками ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за фактом нанесення ОСОБА_6 декілька ударів правою рукою в область голови та нанесення декілька ударів руками в область обличчя, голови, руках та ногах, душіння, декількох ударів в область сідниць та ніг проводом до зарядного пристрою до мобільного телефону, що призвело до множинних забоїв голови, тулуба, рук та ніг;

- довідка-характеристика дільничного СДОП відділу превенції ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_25 , складена про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 характеризується з негативної сторони. Згідно ІП НП «Армор» ЧРУП ГУНП в Черкаській області притягувався до адміністративної відповідальності у 2021 році за ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.126 КУпАП. Неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень за ч.1 ст.128, ч.1 ст.125 КК України;

- відповідь на запит старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 №5289/46-01-2022 від 23.05.2022 року, якою повідомлено, що за результатами перевірки згідно обліків ITC ІПНП наявна інформація про факти притягнення до адміністративної відповідальності у 2021 році за ч.1 ст.173-2, ч.1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_4 21.08.1992 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: Черкаським районним управлінням поліції ГУНП в Черкаській області за ч.1 ст.173-2 КУпАП № 740157 від 11.07.2021 року та Управлінням патрульної поліції в Черкаській області за ч.1 ст.126 КУпАП № ЕАО/5050714 від 20.11.2021 року;

- копія постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.08.2021 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_4 щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП згідно якої встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ 18 № 740157 11.07.2021 року о 13.30 год. за адресою: м. Черкаси, булв. Шевченка 305 гр. ОСОБА_4 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинив психологічне та фізичне насильство відносно гр. ОСОБА_6 , а саме погрожував фізичною розправою та намагався нанести тілесні ушкодження. До початку судового засідання ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення, який знаходиться на розгляді відносно ОСОБА_4 дійсно складено на підставі її повідомлення. Проте зазначає, що відомості зазначені в протоколі не відповідають дійсності в зв`язку з тим, що у неї з ОСОБА_4 виник словесний конфлікт на побутовому підґрунті без застосування насильства до неї. Останній не чинив відносно неї, а ні фізичного, а ні психологічного насильства, а тому просила суд закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_4 в зв`язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення. Жодних претензій до ОСОБА_4 вона не має.

- копія постанови слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 23.07.2021 про закриття кримінального провадження №0000231 від 22.07.2020 розслідуваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування визначеного ст.219 КПК України за фактом звернення ОСОБА_26 про те, що 19.07.2020 близько 21 години 30 хвилин в АДРЕСА_5 , ОСОБА_22 спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження. Згідно довідки №562 від 24.07.2020, ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 19.07.2020 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Христинівська ЦРЛ» по теперішній нас. Діагноз: Закрита травма живота, розрив брижеї тонкого кишківника. Внутрішньо - черевинна кровотеча. Обширна гематома брижі. На досудовому слідстві ОСОБА_26 дав покази про те, що 19.07.2020 близько 21 години 30 хвилин він спільно із ОСОБА_27 будучи у стані алкогольного сп`яніння на автомобілі приїхали до будинку ОСОБА_4 . Постукавши у двері до нього вийшов ОСОБА_4 з яким вони почали говорити. Під час розмови ОСОБА_4 наніс йому один удар кулаком в голову від чого він впав та втратив свідомість. Що відбувалось далі не пам`ятає. Коли прийшов до свідомості сів у салон автомобіля, а потім вийшов з нього і пішов у центр села. По дорозі йому стало погано, а саме відчув сильний біль у животі, почав втрачати свідомість. Біля сільської ради зустрів родича ОСОБА_28 який викликав йому карету швидкої допомоги. Допитаний в якості свідка ОСОБА_27 дав покази аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_26 та додав, що після того як ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_26 кулаком в обличчя, той впав через бордюр та вдарився об площину. Коли ОСОБА_26 лежав на землі до нього підійшов ОСОБА_4 та тричі вдарив кулаком йому в обличчя та два рази ногою зверху вниз в область живота.

- характеристика ООО «Асоціація БУДО», видана ОСОБА_4 , про те, що в період з 2019 по 2021 роки ОСОБА_4 проводив навчально-тренувальну роботу ООО «Асоціація БУДО» для подальшого вдосконалення спортивної підготовки учнів, зміцнення та охорони їх здоров`я. Легко справлявся з завданнями, які потребували організаційних здібностей, проводив заняття на високому рівні, постійно працював над удосконаленням своїх знань. Уважний до проблем, які торкаються людей. Почуття відповідальності за доручену справу розвинені відмінно, спортсмен високого класу, дотримувався норм, що забезпечували безпечне проведення начально-тренувальних занять. За характером врівноважений, користується повагою та авторитетом в колективі та серед учнів.

Покарання обвинуваченому призначається судом відповідно до положень Загальної частини КК України, з додержанням вимог ст.65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного, всіх обставин справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з вимогами ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до положень ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є не тяжким злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення та його наслідки, особу обвинуваченого, який є особою молодого працездатного віку, не працевлаштований, не одружений, на утримані малолітніх дітей не маючий, раніше не судимий, однак притягувався до кримінальної відповідальності, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Обтяжуючими покарання ОСОБА_4 обставинами, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини, вчинення кримінального правопорушення відносно особи, якою обвинувачений перебував у сімейних, близьких відносинах та вчинення кримінального правопорушення щодо жінки, яка завідомо для обвинуваченого перебувала у стані вагітності.

Пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 обставин, судом не встановлено.

З урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також з урахуванням характеризуючих даних про особу обвинуваченого, на думку суду, обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на певний строк з реальним його відбуттям, що на переконання суду буде необхідним і достатнім для його виправлення, а також попередженням вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Пом`якшуючих підстав чи інших підстав, що істотно знижують суспільну небезпечність обвинуваченого ОСОБА_4 , що дають право на застосування положень ст.75 чи ст.69 КК України судом не встановлено.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 підлягає до часткового задоволення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 1 статті 1177 ЦК України, визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону..

Нормами ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до положень ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Оскільки вина ОСОБА_4 у завдані потерпілій ОСОБА_6 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я в судовому засіданні доведена, за таких обставин, суд вважає, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 необхідно стягнути завдану кримінальним правопорушенням документально підтверджену майнову шкоду у розмірі 700 гривень та завдану моральну шкоду, яку суд, з урахуванням всіх обставин кримінального правопорушення та завданих моральних страждань, оцінює у розмірі 50000 гривень.

Процесуальні витрати по матеріалам кримінального провадження відсутні.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 50, 65, 67, 122 КК України, ст.ст. 22, 23, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст.127 - 129, 368-371, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття його під варту, тобто з 17.08.2022 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

На підставі ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання час перебування його під вартою, з розрахунку один день тримання під вартою відповідає двом дням обмеження волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завдану кримінальним правопорушенням майнову шкоду в розмірі 700 (сімсот) гривень та моральну шкоду в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Речові докази, а саме: диск із записом рентгенограми правої руки ОСОБА_6 з рентгенологічного відділення КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» та два аркуші паперу, на яких зображено знімки руки та кісток потерпілої ОСОБА_6 - залишити зберігати при матеріалах судового провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1