ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 683/105/21

Провадження № 11-кп/4820/91/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000399 від 16.08.2020 року, за апеляційними скаргами захисників обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_7 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2022 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, добровольця територіальної оборони, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимого:

- вироком Старокостятинівського районного суду від 24 березня 2020 року за ч.1 ст. 382 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 8500 грн., який сплачено 12 листопада 2021 року,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 08 серпня 2022 року.

Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взято під варту в залі суду.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 54 789 грн. 99 коп. матеріальної та 250 000 грн. моральної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 6 935 грн. матеріальної та 250 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 8662 грн. 85 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Застосований ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2020 року захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобілів "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 , "VOLKSWAGEN CADDY" номерний знак НОМЕР_3 , скасовано.

Питання речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 16 серпня 2022 року роз`яснено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 обрано до вступу вироку в законну силу.

За вироком суду, близько 23 години 42 хвилини 15 серпня 2020 року ОСОБА_6 , керуючи автомобілем "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 у порушення п.п 1.3, 1.5 б), 2.3 д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту - ПДР), яке виразилось у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги ПДР, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 , нехтуючи вимогами п.п. 2.1 а), 2.9 а) ПДР, а саме будучи позбавленим права керування транспортним засобом строком на один рік згідно з постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 жовтня 2019 року, яка набрала законної сили 22 жовтня 2020 року, без посвідчення водія, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого мав знижену реакцію, здійснював керування автомобілем марки "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , в темну пору доби, на частково освітленій міським освітленням проїзній частині, на 303 км автодороги Н 25 сполученням «Городище-Рівне», зі сторони провулку Козацького по вулиці Ізяславській, в напрямку до вулиці Грушевського, навпроти будинку №51, в межах населеного пункту міста Старокостянтинова Хмельницької області, у порушення пункту 10.1. ПДР, не переконався перед зміною напрямку руху, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, створивши своїми діями небезпеку для руху водію автомобіля "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , який рухався у зустрічному напрямку та допустив зіткнення із його передньою правою частиною, який від зіткнення перекинувся на дах.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_12 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_6 п.п 1.3, 1.5, 2.1 а), 2.3 б), д), 2.9 а), 10.1. ПДР, якими передбачено:

п.1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п.2.1 а) Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

п. 2.3.б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.2.3.д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п.2.9.а) Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Ці порушення ПДР, допущені водієм ОСОБА_6 , знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричиненням смерті потерпілому ОСОБА_12 .

Не погоджуючись з вироком суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду. Зазначає, що показання ОСОБА_6 , в частині невизнання ним своєї вини суд до уваги не прийняв, поспішно дійшов висновку про те, що такі спростовуються сукупністю доказів, однак ОСОБА_6 правдиво пояснив, що на зустрічну смугу руху він не виїжджав, а під час руху його автомобіль занесло на вибоїні дороги, тому сталося зіткнення. Ці його показання були послідовними, як на досудовому слідстві, так і на судовому розгляді, в тому числі, і в частині послідовного заперечення факту перебування в стані алкогольного сп`яніння. На думку захисника, питання про те, по чиїй вині відбулося зіткнення двох автомобілів під керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , належним чином, не з`ясовано. Також, не встановлено з якою швидкістю рухався інший автомобіль під керуванням ОСОБА_11 , який на момент аварії мав би керуватися ПДР України, оскільки, вихлдячи з того, що його автомобіль, від удару, перекинувся на дах, швидкість його руху була значною, інакше б він мав змогу своєчасно зупинитися і уникнути можливого зіткнення. Відеореєстратор з автомобіля BMW Х5 р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_11 , в день пригоди вилучено не було, добровільно надано ним лише 16.08.2020 року, а тому належно не досліджено питання на предмет відсутності будь-якого втручання у даний відеореєстратор. Апелянт переконує, що ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, на момент автопригоди, не перебував, а показання з цього приводу ОСОБА_11 слід оцінювати критично, так як він є зацікавленою особою. До того ж, свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 показали, що не помітили наявності у ОСОБА_6 ознак алкогольного сп`яніння, він був у шоковому стані. Захист стверджує, що суд не взяв до уваги наявність в матеріалах кримінального провадження постанови старшого слідчого в ОВС ВРЗ СТ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_15 від 31.08.2020 року про перекваліфікацію злочину, із записом у ній, «перекваліфікувати кримінальне провадження № 0000399 з ч. 1 на ч. 2 ст. 286 КК України», яка не може бути визнана законною, як і проведені після цього усі слідчі дії. Крім того, стверджує, що у вироку не обґрунтовано зазначено про відсутність пом`якшуючих покарання обставин, оскільки ОСОБА_6 має двох утриманців, серед яких є малолітня дитина, проте судом першої інстанції цього враховано не було. Також, безпідставно застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту в залі суду, оскільки він не вчинив умисного злочину, має сім`ю, від органів досудового розслідування та суду не ухилявся, є добровольцем і проходив військову службу у добровольчому формуванні Старокостянтинівської територіальної громади №1, за місцем проходження якої ОСОБА_6 надана позитивна характеристика. Таким чином, на переконання сторони захисту, вирок відносно Брилянта базується лише на припущеннях, постановлений із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , у своїй апеляційній скарзі, просить вирок місцевого суду змінити та призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Вказує, що суд призначив ОСОБА_6 максимальне покарання, вважаючи на позицію потерпілих, однак не врахував того, що він має постійне місце роботи, одружений, у нього на утриманні двоє малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, вчинив тяжкий необережний злочин. Суд не прийняв до уваги той факт, що потерпілий сам сів в автомобіль до ОСОБА_6 , не дивлячись на те, що останній, перебував у стані алкогольного сп`яніння. Безпідставно судом було відкинуто показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 про вжиття ними заходів для відшкодування завданої шкоди. Сторона захисту вважає, що вирок підлягає зміні на підставі п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильність застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційні скарги захисників, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала свою апеляційну скаргу і апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , в частині, яка не суперечить її апеляційній скарзі, прокурора та потерпілого, які уважають вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив, дав належну правову оцінку.

Так, у судових засіданнях першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вину, в інкримінованому злочині, визнав частково та показав, що був позбавлений права керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 15 серпня 2020 року близько 23 години, керуючи автомобілем "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , він, разом з ОСОБА_12 , в темну пору доби рухався по вул.Ізяславській, в м.Старокостянтинові, зі швидкістю 50-60 км на годину та раптово відчув, як його автомобіль хитнуло, після чого відбулось зіткнення із автомобілем, що їхав назустріч. Не пам`ятає, як виїхав на зустрічну смуху і чи вживав заходів до гальмування, повернення на свою смугу руху з метою уникнення зіткнення з автомобілем "BMW Х5". Внаслідок отриманих травм перебував у шоковому стані та нічого не пам`ятає, заперечував керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Заподіяну шкоду потерпілим намагався відшкодувати шляхом перерахунку коштів на банківську карту, однак останні отримати грошовий переказ відмовились.

Разом з тим, незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_10 в суді першої інстанції показала, що 15 серпня 2020 року їй повідомили про те, що її син ОСОБА_12 потрапив в аварію. Через два тижні перебування в реанімації, від отриманих травм, він помер. Уважала, що ОСОБА_6 , який вже неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, належних висновків не зробив, у вчиненому не розкаявся, вибачення не просив та будь-якої допомоги, за увесь час лікування ОСОБА_12 , та в подальшому його поховання, не пропонував, поводив себе зухвало, висловлював свою впевненість в уникненні покарання за вчинене. Кошти на лікування сина вони з чоловіком збирали через мережу інтернет, однак, будучи поінформованими про це, ні ОСОБА_6 ні його батьки допомоги не надали.

Потерпілий ОСОБА_8 дав аналогічні показання. Крім того, зазначив, що 15 серпня 2020 року ОСОБА_6 прийшов до них додому та вони разом з його сином ОСОБА_12 поїхали автомобілем обвинуваченого. Близько 23 години 30 хвилин працівники поліції повідомили, що син потрапив в аварію та перебуває в лікарні.

У суді першої інстанції потерпілі просили призначити обвинуваченому ОСОБА_6 найсуворіше покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України, що також підтвердив в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_8 .

Допитаний судом свідок ОСОБА_11 показав, що 15 серпня 2020 року близько 23 години 30 хвилин, в межах населеного пункту міста Старокостянтинів Хмельницької області, він рухався автомобілем "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 , в бік м.Шепетівки, назустріч по його смузі руху рухався автомобіль "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , який напрямок руху не змінював та не вживав заходів до гальмування. Він вивернув кермо ліворуч, однак зіткнення уникнути не вдалося, воно відбулось на його смузі руху, і його автомобіль перекинувся. Його пасажири були пристебнуті ременями безпеки та не постраждали. Він підійшов до автомобіля, з яким відбулось зіткнення, та побачив, що його водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння: від нього було чути різкий запах алкоголю, сповільнена реакція та поведінка, що не відповідала обстановці, він виражався нецензурною лайкою та відмовлявся виходити з автомобіля, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Пасажир був перекинутий на заднє сидіння та затиснутий від удару, перебував без свідомості. Він викликав усі необхідні служби та відразу почав знімати відео на телефон. По приїзду карети швидкої допомоги обвинуваченого витягли з автомобіля, останній не повідомляв, чи є в автомобілі пасажир та про нього не турбувався.

Згідно показань свідка ОСОБА_18 , 15 серпня 2020 року він рухався автомобілем Фольксваген Каді, державний номерний знак НОМЕР_3 з міста Хмельницького в напрямку міста Шепетівки, слідом за автомобілем "BMW Х5", який раптово змінив напрямок руху вліво та зіткнувся з автомобілем, що рухався по їх смузі руху, внаслідок чого перевернувся. Він зупинився та допоміг вийти пасажирам автомобіля "BMW Х5", а потім намагався допомогти пасажиру автомобіля VOLVO 440" однак той був затиснутий між переднім та задніми сидіннями. Від водія автомобіля VOLVO 440", було чути різкий запах алкоголю. Зазначив, що дорожнє покриття було сухе, без вибоїн та освітлювалось ліхтарями.

Свідки ОСОБА_13 ОСОБА_14 суду підтвердили, що з 15 серпня на 16 серпня 2020 року почули звук удару, вибігли на вулицю та побачили перевернутий на дах автомобіль та ще один пошкоджений, у якому був водій та пасажир, затиснутий між переднім та задніми сидіннями. Водія витягали з автомобіля працівники швидкої допомоги, а пасажира - працівники МЧС.

Показання, надані свідками, суд правомірно поклав в основу вироку, оскільки в ході судового розгляду вони були отримані та досліджені судом безпосередньо, відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 КПК України. Ці показання свідків узгоджуються між особою і підтверджують обставини подій та не мають суперечностей. В ході судового розгляду судом не встановлено даних, що свідками давались завідомо неправдиві показання, на що є посилання в апеляційній скарзі захисника, вищезазначені потерпілі та свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, а тому будь-яких підстав недовіряти їм у суду першої інстанції не було.

Крім того, об`єктивно винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні цього кримінального правопорушення підтверджується даними:

-протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 серпня 2020 року, схеми та фотоілюстрацій до цього протоколу, у якому зафіксовано розташування автомобіля "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 червоного кольору, в напрямку провул. Козацького, під кутом більшою частиною на правому узбіччі, вісь переднього лівого колеса за 1.4 м до правого краю автодороги та 2,3 м до дорожньої розмітки «зебра». Між електроопорою та дорожньою розміткою «зебра» на даху розташований автомобіль "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 більшою частиною на узбіччі, в напрямку до провул.Козацького під кутом, зафіксовано осип бруду, який розпочинається з краю дорожньої розмітки «зебра» за 3,4 м від правого краю автодороги, який веде під передню частину автомобіля "VOLVO 440", зафіксовано від бокового заносу автомобіля "BMW Х5" за 0,8 м від початку осипу бруду, на початку дорожньої розмітки «зебра» та веде в напрямку до авто "BMW Х5" за 1,3 м від нього та до початку «зебри» є другий слід бокового заносу та за 1,6 м третій слід заносу автомобіля "BMW Х5", що ведуть в напрямку останнього авто. Також зафіксовано осип скла та пластмаси між авто Фольксваген Каді та"VOLVO 440", а також на смузі руху, в напрямку вул.Грушевського, де наявні частини транспортного засобу, розливи рідини, уламки скла та пластмаси. Стан покриття сухе, дорожнє покриття для двох напрямків руху шириною 8,7 м, число смуг для руху в напрямку огляду одна, шириною 4,35 м, місце пригоди знаходиться в зоні дії дорожніх знаків 5.55.1 та 5.35.2; в зустрічному напрямку нерегульований пішохідний перехід, ділянка дороги освітлена міським електроосвітленням з правої сторони. ( а.м.к.п.146-162).

-викопіювання матеріалів проекту організації дорожнього руху ділянки автодороги державного значення Н25 Городище-Рівне-Старокостянтинів км 302-303+826, у якому зафіксовано розташування дорожніх знаків та дорожньої розмітки в місці вчинення ДТП (а.м.к.п. 216,217);

-висновку експертизи технічного стану автомобіля "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 №10.2-0320:20 від 15 вересня 2020 року та автомобіля "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 №10.2-0322:20 від 22 вересня 2020 року, згідно з яким, на момент огляду робочі гальмові системи та рульове керування автомобілів перебували в несправному стані, однак такі несправності носять аварійних характер та пов`язуються із дією ударних навантажень, що діяли на елементи та вузли транспортних засобів під час розвитку дорожньо-транспортної пригоди. (а.м.к.п.188-191, 194-200). Крім того, зазначеним висновком експертизи технічного стану автомобіля "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 підтверджуються несправності задніх гальмових механізмів, що полягли у відсутності фрикційних накладок передніх гальмових механізмів, значному експлуатаційному зношуванні фрикційних накладок задніх гальмових колодок та значних корозійних пошкодженнях деталей гальмових механізмів носять експлуатаційний характер, мали місце до дорожньо-транспортної пригоди та з технічної точки зору могли бути виявлені водієм звичайно застосованими методами контролю за технічним станом транспортного засобу(а.м.к.п.194-200);

-заяви ОСОБА_11 від 16 серпня 2020 року, з якої слідує, що він добровільно надав слідчому ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_15 відеореєстратор, на якому зафіксовано відео моменту ДТП (а.м.к.п.201), який відповідно до постанови СУ ГУНП в Хмельницькій області від 16 серпня 2020 року визнано речовим доказом (а.м.к.п.202) та на підставі постанови слідчого від 18 серпня 2020 року передано для проведення комп`ютерно-технічної експертизи в сейф-пакеті №4239324 (а.м.к.п.203);

- висновку комп`ютерно-технічної експертизи від 27 серпня 2020 року, відповідно до якого, на карті пам`яті формату micro SD «Verico», об`ємом 32 GB відеореєстратора «Xiaomi» model ICS.1015 INT, що наданий для дослідження, виявлено відеофайли, події в яких відбуваються в часовий проміжок з 23 год. 35 хв. по 23 год. 40 хв. 15 серпня 2020 року (згідно часових міток у відеоряді). Виконано роздрукування відео файлів» 2020_233614.МР» та «2020_0815_233614 s МР4» в часовий проміжок з 23 год. 35 хв. по 23 год. 40 хв. Відеофайли записані на диск для лазерних систем зчитування, що додається до висновку експерта, їх огляд зафіксовано протоколом від 01 вересня 2020 року, а диск поміщено в паперовий конверт із відповідним записом та заклеєно;

-висновку фототехнічної експертизи від 25 листопада 2020 року, згідно з яким, відповідно до відеозапису події ДТП на відеофайлі «2020_0815_233614 s МР4» встановлено, що автомобіль "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , до моменту зіткнення, повністю залишив свою смугу руху і на момент зіткнення знаходився на зустрічній смузі руху, а автомобіль "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 - посередині дороги, (а.м.к.п.16-18 Т.2);

-висновку експерта від 11 січня 2021 року з якого слідує, що до виникнення ДТП, з технічної точки зору, могли призвести дії водія "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 , пов`язані із виїздом на зустрічну смугу руху та послідуючим переміщенням по ній без гальмування до зіткнення, тобто створення водію зустрічного автомобіля "BMW Х5" р.н., ОСОБА_11 небезпеки руху за таких обставин, при яких водій, в умовах технічно-справних транспортних засобів та переміщення їх до моменту скоєння ДТП із заданими швидкостями 50-60 км, був позбавлений технічної можливості зупинитись раніше, ніж автомобіль "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 досягне місце його зупинки, та відповідно не мав можливості запобігти зіткненню.(а.м.к.п.32-35 Т.2);

-висновку інженерно-технічної експертизи від 22 вересня 2020 року, з якого вбачається відсутність у водія автомобіля "BMW Х5" р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_11 технічної можливості запобігти зіткненню та зазначено, що у заданій дорожній ситуації водій автомобіля "VOLVO 440" р.н. НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 12.2, 12.4 ПДР (а.м.к.п.6-9 Т.2);

- висновку судово-медичної експертизи №48 від 31 серпня 2020 року, згідно з яким смерть ОСОБА_12 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому склепіння черепа в правій тім`яній ділянці, субарахноїдального крововиливу по переважаючій поверхні обох півкуль головного мозку та мозочку, розміщення правої долі мозочка, перелому нижньої щелепи між першими зубами і в ділянці кута справа, перелому кісток носа, множинні багато уламкові вдавлені переломи стінок обох гайморових пазух, стінок решіткового лабіринту справа, переломи обох виличних кісток, крововилив під м`які тканини голови в правій тім`яній ділянці; закритої травми грудної клітки, забою легень; закритої травми органів черевної порожнини з ушкодженням печінки по передній поверхні її лівої долі, внутрішньочеревної кровотечі (в черевній порожнині біля 2000мл вільної рідини); закритого перелому шийки правого стегна із заходженням уламків один на інший, закритого перелому медіального краю правої лонної та сідничної кісток із зміщенням уламків; саден в ділянці спинки носа, в ділянці правої брови, по зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині, по передній та зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, по зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, крововиливу по зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

- лікарського свідоцтва про смерть №1328 від 31 серпня 2020 року з якого вбачається, що ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

- постанови Старокостянтинівського районного суду від 29 вересня 2020 року, яка набрала законної сили 12 жовтня 2020 року, з якої слідує, що ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 15 серпня 2020 року.

- висновку судово-токсикологічної експертизи №1591 від 16 серпня 2020 року, відповідно до якої при судово-медичній експертизі зразків крові ОСОБА_6 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в крові 1,36 проміле. (а м.к.п. 183).

Зазначене спростовує твердження захисника ОСОБА_9 про не перебування обвинуваченого ОСОБА_6 , в момент автопригоди, в стані алкогольного сп`яніння.

Твердження сторони захисту про порушення слідчим порядку отримання відеореєстратора як доказу та не дослідження стороннього втручання у відеофайли, що містились на цьому відеореєстраторі, не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно з положеннями ст.94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вказаних вимог закону місцевим судом дотримано, надано обґрунтовану оцінку як кожному окремо взятому доказу, так і доказовій базі в цілому.

Оцінку доказам, в тому числі їх допустимості, суд, у відповідності до положень ст.89 КПК України, надає в нарадчій кімнаті, під час ухвалення судового рішення, що і було зроблено, так як вирок суду містить докладні мотиви на спростування доводів сторони захисту про невинуватість обвинуваченого ОСОБА_6 .

Упродовж розгляду справи, місцевий суд, з`ясувавши, передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмету доказування, встановив факт вчинення ОСОБА_6 вказаного злочину й обґрунтовано визнав доведеною його винуватість.

Всупереч твердженням апелянта ОСОБА_9 , фактичні дані, які покладено в основу вироку, та на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_6 , отримані в порядку, визначеному КПК, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані, в силу ст.84 КПК України, є доказами у кримінальному провадженні. Переконливих аргументів, які би свідчили про протилежне, та про істотне порушення судом приписів ст.94 цього Кодексу, захисником не наведено.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Отже, застосовуючи вказаний стандарт доказування, в цій справі, суд обґрунтовано врахував сукупність доказів у комплексі.

Судом дослідженні усі обставини, з'ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи.

Даючи оцінку доводам апеляційних скарг сторони захисту, колегія суддів вважає, що докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, зібрані в даному кримінальному провадженні і досліджені судом першої інстанції, відповідають вимогам належності і допустимості, є достатніми для висновку про вичнення саме ОСОБА_6 , інкримінованого йому злочину.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України є правильною.

Посилання апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про не взяття до уваги постанови старшого слідчого в ОВС ВРЗ СТ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_15 від 31.08.2020 року про перекваліфікацію злочину з ч. 1 на ч. 2 ст. 286 КК України, колегією суддів відхиляється, оскільки дана постанова є оформленням відповідної процесуальної дії слідчого, у зв`язку із зміною обставин первинної кваліфікації кримінального правопорушення, в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а тому підстав уважати незаконними усі подальші слідчі дії колегія суддів не убачає.

Щодо не встановлення швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_11 , то такі твердження захисника не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків суду про порушення саме ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Доводи обвинуваченого та захисника ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_6 на зустрічну смугу руху не виїжджав, а під час руху його автомобіль занесло на вибоїні дороги, внаслідок чого сталося зіткнення, спростовуються вказаними вище доказами, які свідчать про недотримання саме ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України та відсутність будь-яких вибоїн у вказаному місці.

В апеляційних скаргах містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку колегії суддів, у цьому провадженні, надані відповіді на всі вагомі аргументи поданих апеляційних скарг.

Що стосується доводів апеляційних скарг захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про суворість призначеного покарання та необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_6 менш суворого покарання, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 місцевим судом враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_6 судом першої інтсанції не встановлено.

Разом з тим враховано, що ОСОБА_6 має постійне місце роботи, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, однак він раніше судимий, вчинив тяжкий необережний злочин, вину визнав лише в частині керування транспортним засобом за відсутності посвідчення водія, заподіяну шкоду не відшкодував.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Також судом ураховано характеристику ДОП Старокостянинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, з якої слідує, що ОСОБА_6 , за місцем проживання характеризується негативно, громадський порядок не порушує, зловживає спиртними напоями та підтримує відносини з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя, притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння та до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України за невиконання рішення суду, в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Така поведінка обвинуваченого обґрунтовано розцінена судом як уперте небажання стати на шлях виправлення та ігнорування судових рішень.

При цьому суд вмотивовано критично оцінив показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які є батьками обвинуваченого про вжиття ними заходів до відшкодування завданої шкоди, зокрема, що медичні сестри, на прохання батьків ОСОБА_12 , заборонили передавати йому ліки, а перерахувати кошти на банківську карту вони не змогли, оскільки вона була заблокована.

Такі їх показання спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 про те, що вони потребували матеріальної допомоги на лікування сина та збирали гроші через мережу інтернет, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , до них не звертались та допомоги не пропонували. Від переказу коштів відмовились вже після поховання сина, під час перебування кримінального провадження в суді, тому посилання захисника ОСОБА_7 про не взяття цих показань до уваги не є слушними.

Наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 сім`ї, на утриманні двох малолітніх дітей, місця роботи, позитивної характеристики, а також відшкодування потерпілим 10 тис гривень до апеляційного розгляду, на що є посилання в апеляційних скаргах, не є підставою для зміни вироку та призначення йому більш м`якого покарання, ближче до мінімальної межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки при призначенні покарання ці обставини судом першої інстанції були враховані.

До такого висновку колегія суддів приходить з огляду на те, що

обвинувачений ОСОБА_6 будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, належних висновків для себе не зробив, вчинив необережний, проте тяжкий злочин, в стані алкогольного сп`яніння, що потягло за собою смерть потерпілого ОСОБА_12 , що свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства, схильність до вчинення протиправних дій, і не дає колегії суддів підстав для застосування більш м`якого покарання.

Відтак, призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим, колегія суддів не знаходить.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

Керуючись ст. 404, п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2022 року щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_7 - без задоволення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3