ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/692/23 Справа № 175/762/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000027 від 18.02.2023 року за апеляційною скаргою прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 року, якою частково задоволено клопотання дізнавача про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 року, було частково задоволено клопотання дізнавача СД ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про арешт майна.

У кримінальному провадженні №0000027 від 18.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України накладено арешт на Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 , серія та номер НОМЕР_1 , видане 17.10.2007 року ВРЕВ УДАІ в Дніпропетровській області.

В іншій частині клопотання - відмовлено.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «DAEWOO» моделі «NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, номер кузова НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , серія та номер НОМЕР_1 , видане 17.10.2007 року ВРЕВ УДАІ в Дніпропетровській області є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а тому наявні достатні підстави для накладення на нього арешту, оскільки незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому в цій частині клопотання підлягає задоволенню.

Слідчий суддя також зазначив, що у той же час матеріали, які долучені до клопотання дізнавачем не дають підстав для висновку, що тимчасово вилучений транспортний засіб «DAEWOO» моделі «NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, номер кузова НОМЕР_3 зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР. За обставин, як вони викладені у клопотанні про арешт майна, та невнесення органом досудового розслідування відомостей до ЄРДР за ст. 290 КК України, відсутні достатні підстави вважати, що автомобіль є об`єктом кримінально протиправних дій, набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність дізнавачем відповідності тимчасово вилученого 17.02.2023 року автомобіля «DAEWOO» моделі «NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час огляду місця події, критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому підстави передбачені ст. 170 КПК для накладення на нього арешту в рамках даного кримінального провадження за ч. 1 ст. 358 КК України відсутні, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України тягне за собою негайне його повернення володільцю майна.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді в частині, постановити нову, якою задовольнити клопотання дізнавача СД ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 в повному обсязі, накласти арешт на речовий доказ у кримінальному проваджені №0000027, а саме на автомобіль марки «DAEWOO» моделі «NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_4 , синього кольору, та в іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що 17.02.2023 до чергової частини ВП № 8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП Писаренко про те, що 17.02.2023 о 22:37 годині на блок-посту № НОМЕР_5 , що розташований за межами населеного пункту Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, зупинено транспортний засіб «DAEWOO NEXIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , номер кузову НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на вимогу співробітників поліції надав для перевірки свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу зареєстрованого на ім`я ОСОБА_8 , серії/номер НОМЕР_1 , видане 17.10.2007 ВРЕВ УДАІ в Дніпропетровській області, яке має ознаки підробки.

Крім того, під час перевірки зазначеного транспортного засобу по наявним базам АІПС, номер кузову НОМЕР_7 не значиться.

18.02.2023 року, відомості про зазначене кримінальне правопорушення, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 за ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що предметом даного кримінального правопорушення, згідно протоколу огляду місця події від 17.02.2023 є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 , серія та номер НОМЕР_1 , видане 17.10.2007 р. ВРЕВ УДАІ в Дніпропетровській області, яке має ознаки підробки.

Крім того, 18.02.2023 року постановою дізнавача СД ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області вилучений автомобіль «DAEWOO NEXIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_7 та свідоцтво про його реєстрацію визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000027 від 18.02.2023 за ч. 1 ст. 358 КК України. Так, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 , серія/номер НОМЕР_1 , яке має ознаки підробки, є предметом кримінального правопорушення. Поряд з цим, пред`явлення вказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу під час керування автомобілем «DAEWOO NEXIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_7 , підтверджує наявність суб`єктивної сторони кримінального правопорушення в частині спеціальної мети, спрямованої на використання підробленого документа, а отже містить сліди кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, у сторони обвинувачення існує достатньо підстав вважати, що зазначений автомобіль «DAEWOO NEXIA» ймовірно набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На думку апелянта, слідчим суддею, при вирішенні питання про необхідність накладення арешту на тимчасово вилучений під час огляду місяця події автомобіль «DAEWOO NEXIA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_7 , не надано належної оцінки тій обставині, що він визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000027, його повернення користувачу негативно вплине на хід досудового розслідування та може привести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження.

У судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити з підстав викладених в ній.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та таким в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість рішення слідчого судді та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд дійшов висновку, що вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею виконані належним чином.

Стаття 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

З аналізу процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор подаючи клопотання про арешт майна повинні довести завдання арешту майна, а саме те, що незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Доведеною повинна бути і мета щодо такого майна, передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно із положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

На думку колегії суддів, за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора.

З наданих матеріалів провадження, вбачається, що СД ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000027 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР на підставі повідомлення інспектора СРПП Писаренко, що 17.02.2023 року о 22:37 год. на блок-посту № НОМЕР_5 , розташованому за межами населеного пункту Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області був зупинений транспортний засіб «DAEWOO» «NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_9 , який на вимогу співробітників поліції надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що має ознаки підробки.

17.02.2023 року, у період часу з 23-35 год. до 23-45 год., слідчим СВ ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд місця події за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне, геолокація блок-пост НОМЕР_5 ( НОМЕР_8 , НОМЕР_9), в ході якого ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_8 , серія та номер НОМЕР_1 , видане 17.10.2007 року ВРЕВ УДАІ в Дніпропетровській області на автомобіль марки «DAEWOO» моделі «NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, номер кузова НОМЕР_3 , яке відповідно до протоколу огляду місця події містить ознаки підробки.

Крім того, в ході огляду місця події вилучено автомобіль марки «DAEWOO», моделі «NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_7 , синього кольору, який поміщено на штраф майданчик, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, бул. Рубіновий, вул. Курсантська, 22.

Постановою від 18.02.2023 року вилучений автомобіль «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтво про його реєстрацію визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже визначальним критерієм для віднесення тих чи інших предметів до речових доказів у конкретному кримінальному провадженні виступають ознаки кримінального правопорушення, яке розслідується.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «DAEWOO» моделі «NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, номер кузова НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , серія та номер НОМЕР_1 , видане 17.10.2007 року ВРЕВ УДАІ в Дніпропетровській області є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, відповідає вимогам ст. 98 КПК України, а тому наявні достатні підстави для накладення на нього арешту, оскільки незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню ,а тому в цій частині клопотання підлягає задоволенню.

Апеляційним переглядом встановлено, що додані до клопотання матеріали не дають підстав для висновку, що тимчасово вилучений транспортний засіб «DAEWOO» моделі «NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, номер кузова НОМЕР_3 зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР. За обставин, як вони викладені у клопотанні про арешт майна, та невнесення органом досудового розслідування відомостей до ЄРДР за ст. 290 КК України, відсутні достатні підстави вважати, що автомобіль є об`єктом кримінально протиправних дій, набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, про недоведеність дізнавачем відповідності тимчасово вилученого 17.02.2023 року автомобіля «DAEWOO» моделі «NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час огляду місця події, критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому підстави передбачені ст. 170 КПК для накладення на нього арешту в рамках даного кримінального провадження за ч.1 ст.358 КК України відсутні, що відповідно до ч.3 ст.173 КПК України тягне за собою негайне його повернення володільцю майна.

Усі доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу суду оскільки, на думку колегії суддів, фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2023 року, якою частково задоволено клопотання дізнавача про арешт майна, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4