ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/2876/22
Номер рядка у звіті 384
17 листопада 2022 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 та
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, освіта середня, є військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією, що перебуває на посаді водія-хіміка взводу РХБЗ військової частини НОМЕР_1 у військовому звані «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України,
ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні «солдат», діючи з прямим умислом, в порушення вимог ст.,ст. 11, 30, 49, 50, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 24.07.2022 біля 09 год. 30 хв. знаходячись в приміщені їдальні тимчасового місця розташування підрозділу у с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області, не виконавши законні вимоги старшого за посадою та військовим званням старшого сержанта ОСОБА_4 а щодо припинення розпивання на території підрозділу алкогольних напоїв, після того, як останній з метою припинення порушення службової дисципліни з боку ОСОБА_6 вибив з його рук кружку із пивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що порушує закріплений у військових статутах порядок взаємовідносин між військовослужбовцями, бажаючи в такий спосіб довести свою уявну перевагу над начальником та підвищити свій уявний авторитет в колективі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено актом хіміко-токсикологічних досліджень №723 від 03.08.2022, в порушення вказаних вимог Статутів Збройних Сил України, завдав тілесних ушкоджень останньому нанісши йому один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва, внаслідок чого старший сержант ОСОБА_4 отримав забиту рану лівої брови, забій з набряком та крововиливом м`яких тканин лівої навколоочної ділянки, що згідно з висновком експерта № 02-01/449 від 25.07.2022 належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, за вказаних обставин, ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України, заподіяння тілесних ушкоджень начальнику у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
Обвинувачений ОСОБА_6 допитаний у судовому засіданні, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, вину по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 405 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та щиро вибачився перед потерпілим.
При цьому обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 23.07.2022р. в нього було звільнення та він вживав спиртні напої. Наступного дня 24.07.2022р. він прибув до місця знаходження підрозділу у с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області, де в їдальні налив з пляшки у кружку пиво, яке напередодні привіз із собою. Його дії помітив старший сержант ОСОБА_4 , який почав на нього кричати та вибив кружку з рук, через що він наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_4 , який відразу повідомив про конфлікт та його забрали до військової частини у АДРЕСА_2 . У вчиненому розкаюється, шкодує про вчинене. Просить не позбавляти його волі, а застосувати покарання у вигляді штрафу, що матиме більше користі для держави та суспільства, а він зможе продовжити виконувати обов`язки військової служби разом із своїми побратимами.
Прокурор у судовому засіданні просив призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 та ч. 2 ст. 60 КК України у виді арешту на гауптвахті строком на 6 місяців.
Потерпілий ОСОБА_4 вказав, що претензій до ОСОБА_6 не має та стосовно призначення покарання підтримав думку прокурора.
Оскільки показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи думку прокурора, потерпілого, захисника та обвинуваченого, якому роз`яснено, що при відмові дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, він буде позбавлений можливості оспорювати їх у апеляційному порядку, на що обвинувачений надав усну згоду та ствердив свою позицію щодо визнання вини та викладених обставин справи, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин справи, викладених в обвинувальному акті.
Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ст. 349 КПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_6 у судовому засіданні доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 405 КК України, як заподіяння тілесних ушкоджень начальнику у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує наступне.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обгрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання грунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
При призначенні покарання суд, керуючись вимогами ст.,ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю і розслідуванню кримінального правопорушення, те, що є раніше не судимим, має на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.
Крім того суд враховує, що ОСОБА_6 має молодий вік, має на утриманні малолітню дитину та вагітну дружину, за місцем постійного проживання характеризується позитивно, до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, дає критичну оцінку своїм діям, щиро розкаявся, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, має намір захищати Батьківщину в рядах Збройних Сил України.
Суд також враховує позицію потерпілого, який претензій до ОСОБА_6 не має.
Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Застосовуючи положення ст. 69 КК України суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.02.2021 у справі № 629/2739/18, відповідно до якої частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин або перейти до більш м`якого виду основного покарання, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.
З урахуванням наведених вище висновків щодо особи обвинуваченого, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, ураховуючи думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що наявні підстави для застосування ст. 69 КК України.
Вище вказане покарання суд вважає необхідним та достатнім не лише для досягнення мети кари за вчинене обвинуваченим діяння, а й буде слугувати для його виправлення й попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим та матиме відповідну користь суспільству.
Щодо запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, суд зазначає, що у відношенні обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи ризики, передбачені ст.,ст. 177, 178 КПК України та те, що ОСОБА_6 засуджується до покарання не пов`язаного із позбавленням волі, тому, суд вважає що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_6 до набрання вироку законної сили йому необхідно змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, звільнивши з під варти в залі суду негайно.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.,ст. 368-371, 374, 395 КПК України, суд -
До набрання вироком законної сили змінити засудженому запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі суду негайно.
Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка тримається під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1