Справа № 489/3100/22
Провадження № 1-кп/489/850/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

14 листопада 2022 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва кримінальне провадження №0000223 від 15.09.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, працюючого водієм в ТОВ «Універсалбуд-Сервіс», з професійно-технічною освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту - 15.09.2022 близько 08.10 год. нарядом СРПП ВП № 4 Миколаївського РУП в ході патрулювання території Миколаївського району Миколаївської області, на автодорозі «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», неподалік с. Капустина Балка зупинено автомобіль марки «ЗІЛ» моделі «4502 1», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , в ході огляду якого в кузові виявлено сипучу речовину, зовні схожу на пісок.

Оскільки ОСОБА_3 дозвільних документів на видобуток та придбання піску не надано, приблизно о 08.45 год. співробітники СРПП ВП № 4 Миколаївського РУП здійснили повідомлення до чергової частини ВП № 4 Миколаївського РУП про можливе незаконне перевезення корисних копалин, та інспектором чергової частини на місце затримання транспортного засобу направлена слідчо-оперативна група ВП № 4 Миколаївського РУП (далі СОГ ВП № 4 Миколаївського РУП), а відомості про вказану подію внесені до журналу єдиного обліку ВП № 4 Миколаївського РУП за № 4819 з попередньою кваліфікацією правопорушення за ч. 1 ст. 240 КК України.

Після прибуття приблизно о 09.50 год. на місце події СОГ ВП № 4 Миколаївського РУП та відпрацювання вказаного виклику, слідчим у зв`язку з відсутністю дозвільних документів у водія прийнято рішення про вилучення сипучої речовини, зовні схожої на пісок, як предмету протиправних посягань, та транспортного засобу марки «ЗІЛ» моделі «4502 1», державний номерний знак НОМЕР_1 , як засобу вчинення кримінального правопорушення, після чого здійснено поміщення вказаних речей для зберігання на території ВП № 4 Миколаївського РУП за адресою: вул. Новозаводська, 10-А, м. Миколаєва Миколаївської області.

За результатами проведення аналізу зібраних матеріалів, слідчими СВ ВП № 4 Миколаївського РУП до Єдиного реєстру досудових розслідувань того ж дня внесені відомості про вказаний факт за № 0000421 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України «Порушення правил охорони або використання надр, незаконне видобування корисних копалин» та керівником органу досудового розслідування, заступником начальника ВП начальником СВ ВП № 4 Миколаївського РУП ОСОБА_6 , призначеним на цю посаду наказом начальника ГУНП в Миколаївській області від 12.09.2022 №627 о/с, здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено слідчому СВ ВП № 4 Миколаївського РУП ОСОБА_7 , яка відповідно до положень ст. 40 КПК України, здійснюючи досудове розслідування у кримінальних провадженнях, має повноваження, з поміж інших, проводити слідчі (розшукові) дії та приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 КПК України.

Того ж дня ОСОБА_3 , який є власником вилученого транспортного засобу марки «ЗІЛ» моделі «4502 1», державний номерний знак НОМЕР_1 , усвідомлюючи негативні наслідки для себе за вчинення кримінального правопорушення у вигляді вилучення та накладення арешту на транспортний засіб, що призведе до припинення діяльності із видобутку піску, а також можливого притягнення останнього до кримінальної відповідальності, виник злочинний умисел, спрямований на здійснення пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі безпосередньому керівнику слідчого, який може за своєю посадою вплинути на слідчого, що вилучив транспортний засіб, з метою його повернення ОСОБА_3 та, можливо, прийняття рішення про закриття кримінального провадження в подальшому.

З метою реалізації вищезазначеного злочинного умислу 15.09.2022 приблизно о 15.00 год. ОСОБА_3 прибув до ВП № 4 Миколаївського РУП, за адресою: вул. Новозаводська, 10-А, м. Миколаєва Миколаївської області, де зустрівся із заступником начальника відділення поліції начальником слідчого відділення ВП № 4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у його службовому кабінеті та висловив останньому пропозицію надати неправомірну вигоду у сумі 25 000 грн за вплив на слідчого ОСОБА_7 з метою повернення належного ОСОБА_3 транспортного засобу марки «ЗІЛ» моделі «4502 1», державний номерний знак НОМЕР_1 , із сипучою речовиною зовні схожою на пісок, вилученого та поставленого на зберігання на території ВП № 4 Миколаївського РУП рішенням слідчого ОСОБА_7

ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що ОСОБА_3 вчиняє дії, направлені на надання йому неправомірної вигоди за вчинення ним дій з використанням службового становища, відмовився від одержання неправомірної вигоди та 15.09.2022 звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів.

21.09.2022 об 11.26 год. ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди ОСОБА_6 за вплив на слідчого ОСОБА_7 , прибув до ВП № 4 Миколаївського РУП за адресою: вул. Новозаводська, 10-А, м. Миколаїв Миколаївської області, де об 11.29 год. зустрівся з ОСОБА_6 у його службовому кабінеті та повторно висловив пропозицію надати останньому неправомірну вигоду у сумі 25 000 грн за вплив на слідчого ОСОБА_7 з метою повернення належного ОСОБА_3 транспортного засобу марки «ЗІЛ» моделі «4502 1», державний номерний знак НОМЕР_1 із сипучою речовиною, зовні схожою на пісок, вилученого та постановленого на зберігання на території ВП № 4 Миколаївського РУП за рішенням слідчого.

В подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди, того ж дня повторно прибув до ВП № 4 Миколаївського РУП за адресою: вул. Новозаводська, 10-А, м. Миколаїв Миколаївської області, де о 12.26 год. зустрівся з ОСОБА_6 та, перебуваючи у службовому кабінеті останнього, надав неправомірну вигоду у сумі 25 000 грн за вплив на слідчого ОСОБА_7 з метою повернення належного ОСОБА_3 транспортного засобу марки «ЗІЛ» моделі «4502 1», державний номерний знак НОМЕР_1 із сипучою речовиною, зовні схожою на пісок, вилученого та поставленого на зберігання на території ВП № 4 Миколаївського РУП за рішенням слідчого.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369-2 КК України, тобто скоїв пропозицію та надання неправомірної вигоди особі, яка пропонує чи обіцяє (погоджується) за таку вигоду вплинути на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

11.11.2022 року між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369-2 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 грн. Також умовами угоди визначено обов`язок обвинуваченого відшкодувати витрати на залучення експерта в сумі 3020,48 грн в місячний строк після набрання вироком законної сили.

Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, наявності обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор, обвинувачений та його захисник під час підготовчого судового засідання підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання. При цьому, обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 11.11.2022 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 96-2 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 3020,48 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вжиті за ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 19.10.2021 у справі №490/3869/22, підлягають скасуванню.

Застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави підлягає залишення чинним до набрання вироком законної сили.

Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 11.11.2022 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369-2 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 3020 (три тисячі двадцять) грн 48 коп.

Речові докази:

- аркуш паперу червоно-білого кольору з друкованими написами - знищити;

- банкноти НБУ (гривні) в кількості 46 (сорок шість) штук, на загальну суму 25 000 грн, а саме: номіналом 500 грн - в кількості 26 шт. з серійними номерами: ФЖ8449406, УИ5744108, ЛЗ2267361, БН4512061, ВЄ1306628, ЄЖ3075905, БА1881988, ГВ6892041, АЕ8095753, ЄА0086480, АЖ7816339, АВ2378280, ЄЖ6674275, ГБ0487951, ВЖ1588689, АЄ9412153, ЕВ5583543, ХЗ3852170, ГБ1528580, ВЗ8973391, ХБ5730174, ХД5939268, ХБ4728989, ХЖ3090248, ВЖ3682864, ХИ3175713; номіналом 200 грн в кількості 10 шт. з серійними номерами: ГЕ9745202, ГИ4552502, ЄБ5427385, ЄА1322768, ГЕ1316897, ГБ6219559, ГИ3217919, ЄА0559638, ДД6201860, ДА3327080; номіналом 1000 грн в кількості 10 шт. з серійними номерами: ЕА3324518, ЕА3324519, ЕА3324520, АЗ4925164, АЗ2925634, АЕ4398113, АГ0358402, АБ1890917, АЖ9166527, БА0512040 - конфіскувати.

Після набрання вироком законної сили заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вжиті за ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 19.10.2022 у справі № 490/3869/22 - скасувати.

Застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави після набрання вироком законної сили - скасувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1