Справа № 589/285/21
Провадження № 1-кп/589/163/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2022 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі
судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Грем`ячка, Ямпільського району, Сумської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 30.11.2009 Ямпільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 187, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна; 03.08.2016 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком 2 роки; 03.11.2016 Ямпільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнився по відбуттю строку покарання 20.03.2018,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2020 близько 21:00 години, ОСОБА_7 , перебуваючи на території бази фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 , що розташована на відстані близько 3 км від селища Вороніж Шосткинського району Сумської області, маючи умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, діючи повторно, переслідуючи мету незаконного збагачення, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, вчинив крадіжку бензопили марки "STIHL" моделі MS 170 вартістю 3008 грн., яка належить ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_7 разом із викраденим майном із місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 3008 грн.

Крім цього, з 2013 року спільно проживаючи з ОСОБА_4 та її малолітньою донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , з якими мав спільні взаємні права та обов`язки, пов`язані спільним побутом, а також брав участь у вихованні останньої, під час спільного проживання на правах члена сім`ї, ОСОБА_7 з літа 2018 року по червень 2020 року в денний час доби, лишаючись вдома за вищевказаною адресою наодинці з малолітньою ОСОБА_9 , неодноразово, з метою задоволення власної статевої пристрасті, маючи умисел на розбещення малолітньої, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, направлених на порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку малолітньої ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що остання є малолітньою, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка з урахуванням її вікових особливостей, не могла правильно розуміти сутність, характер та значення вчинюваних відносно неї розпусних дій сексуального характеру, здійснювати більш активний, повноцінний опір, діяла в межах ресурсів власної особистості (пасивно підкорювалась, намагалась відмовитись виконувати певні дії), вчиняв відносно останньої розпусні дії, а саме під приводом надання у користування електронного гаджету (планшету), а також обіцяючи не розповідати матері про її, начебто, погану поведінку, непристойно торкався та гладив своєю рукою через одяг статеві органи та груди малолітньої ОСОБА_9 , а також просив та вмовляв зняти одяг і білизну, після чого торкався та гладив оголені статеві органи останньої, в тому числі просив міняти положення свого тіла, зокрема, нахилятися, присідати, повертатися, продовжуючи при цьому торкатися її статевих органів, пропонував малолітній торкатися його статевого органу.

Так, зокрема, наприкінці червня 2018 року, в денний час (точної дати та часу не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання наодинці з малолітньою ОСОБА_9 , на подвір`ї домогосподарства, користуючись відсутністю інших членів сім`ї, під приводом надання грошових коштів, непристойно торкався та гладив своєю рукою через одяг статеві органи малолітньої ОСОБА_9 , в результаті чого ОСОБА_7 порушив нормальний моральний та фізичний розвиток малолітньої ОСОБА_9 , сформував аморальні погляди у дитини.

Крім того, в середині квітня 2019 року в денний час (точної дати та часу вчинення кримінального правопорушення не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи в одній із кімнат будинку за місцем мешкання наодинці з малолітньою ОСОБА_9 , користуючись відсутністю інших членів сім`ї, обійняв останню та непристойно торкався і гладив своєю рукою через одяг статеві органи ОСОБА_9 .

В результаті вчинення своїх протиправних дій, ОСОБА_7 порушив нормальний моральний та фізичний розвиток малолітньої ОСОБА_9 , сформував аморальні погляди у дитини.

Крім того, наприкінці червня 2019 року, в денний час (точної дати та часу вчинення кримінального правопорушення не встановлено), ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання наодинці з малолітньою ОСОБА_9 , користуючись відсутністю інших членів сім`ї, під час перевдягання ОСОБА_9 , зайшов до кімнати в якій вона перебувала та попросив зняти одяг, після чого через білизну (купальник) почав непристойно торкатися та гладити своєю рукою статеві органи та груди останньої, в тому числі просив міняти положення свого тіла, а саме, нахилятися, присідати, повертатись, продовжуючи при цьому торкатися її статевих органів,тим самим ОСОБА_7 порушив нормальний моральний та фізичний розвиток малолітньої ОСОБА_9 , сформував аморальні погляди у дитини.

Крім того, в 2020 році (під час літніх канікул) ОСОБА_7 , перебуваючи в одній із кімнат будинку за місцем мешкання наодинці з малолітньою ОСОБА_9 , користуючись відсутністю інших членів сім`ї, під приводом надання у користування електронного гаджету (планшету), а також обіцяючи не розповідати матері про її начебто погану поведінку, просив малолітню ОСОБА_9 зняти одяг і білизну, після чого непристойно торкався та гладив своїми руками оголені статеві органи останньої, а також пропонував малолітній торкатися його статевого органу.

В результаті вчинення своїх протиправних дій, ОСОБА_7 порушив нормальний моральний та фізичний розвиток малолітньої ОСОБА_9 , сформував аморальні погляди у дитини.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину по епізоду викрадення бензопили у потерпілого ОСОБА_8 визнав в повному обсязі. Вказав, що неофіційно працював у потерпілого та вважаючи, що він не оплатив його роботу, вирішив привласнити його майно.

Враховуючи, що в межах цього епізоду фактичні обставини кримінального правопорушення учасниками судового провадження не оспорюються, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого.

По епізоду з потерпілою ОСОБА_9 обвинувачений своєї вини не визнав, вважаючи інкриміновані йому діяння наклепом та вигадками малолітньої потерпілої.

Обвинувачений не заперечував, що проживав разом із ОСОБА_4 з 2013 року (за виключенням, як він вказує, часу відбування покарання з 2016 по кінець березня 2018 року), має з нею спільну дитину - сина 2015 р.н., а ОСОБА_9 не його донька, отже він фактично був їй як вітчим. Обвинувачений вказує, що неофіційно працював на різних роботах, а його співмешканка ОСОБА_4 не працювала. У 2020 році відносини погіршились та у вересні 2020 року, після розмови з ОСОБА_4 , яка спитала його, чи вчиняв він розпусні дії відносно ОСОБА_9 , вигнала його і в будинку за адресою: АДРЕСА_2 він більше не проживав. В подальшому, як вказує обвинувачений, ОСОБА_4 у 2021 році приїздила до нього разом із дітьми на квартиру в м. Шостка, а їхні відносини тривали до моменту його взяття під варту. До малолітньої ОСОБА_9 обвинувачений ставився вимогливо, однак заходи фізичного впливу не застосовував.

Обвинувачений визнає, що зловживає алкогольними напоями, схильний до запоїв. Також обвинувачений вказав, що малолітня ОСОБА_9 займалась мастурбацією в школі під час уроків, а тому він їй сказав, щоб вона робила це вдома (тобто, непублічно) та декілька разів бачив, як вона цим займалась, однак, вказує, що бачив це випадково.

Метою дій потерпілої (тобто, обмова в розбещенні) обвинувачений вказав те, що малолітня ОСОБА_9 хотіла, щоб він ( ОСОБА_7 ), який не є її батьком, не проживав разом з її матір`ю та нею.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у розбещенні малолітньої ОСОБА_9 підтверджується сукупністю інших досліджених судом доказів.
Безпосередньо в судовому засіданні (04.02.2022) було допитано малолітню ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції з іншого приміщення), яка показала, що з вітчимом ( ОСОБА_7 ) стосунки були погані, він міг кричати, вживати нецензурну лексику, ображати її так і його рідного сина (молодшого брата потерпілої). Потерпіла вказує, що обвинувачений свої дії вчиняв у будинку за місцем проживання (АДРЕСА_2 ), коли ОСОБА_4 (її мати) не було вдома. Вперше подія мала місце у 2018 році. Потерпіла з братом дивились телевізор, обвинувачений покликав її в іншу кімнату де він лежав у ліжку. Обвинувачений сказав їй зняти шорти та футлолку та одягнути халат. На її заперечення він вказував, що розповість матері про її погану поведінку. Вона підійшла до обвинуваченого та (як вона вказує) він почав її "чіпати", гладити по статевих органах. Їй було неприємно та боляче. Також вказав, що аналогічні дії обвинувачений вчиняв в один із днів літа 2019 році коли вони (потерпіла, молодший брат та обвинувачений) збирались на річку. Зокрема, коли потерпіла перевдягалась в коридорі обвинувачений підойшов до неї, чіпав груди та статеві органи через шорти та купальник. Також потерпіла показала, що в один із днів літа 2020 року, під час літніх канікул вона перебувала вдома за місцем проживання разом із матір`ю, обвинуваченим (був в стані сп`яніння) та молодшим братом. Мати сказала їй йти з братом до бабусі, а після цього пішла на роботу. Потерпіла запитала у обвинуваченого дозволу взяти планшет на що він відповів, що дозволить, якщо вона дозволить себе "почіпати". Потерпіла не погодилась та вони пішли з братом до бабусі. Згодом обвинувачений подзвонив їй та став схиляти її до того, що він надасть їй планшет, якщо вона дозволить себе "чіпати". Брат залишився у бабусі, а вона повернулась додому. Вітчим наказав їй зняти шорти та футболку та підійти до нього. обвинувачений торкався її грудей та статевих органів, наказував змінювати пози. Після цього дав їй планшет.
Безпосередньо сприймаючи показання потерпілої суд констатує, що їй було важко в емоційному плані (іноді говорила ледь стримуючи сльози) відтворювати протиправні дії щодо неї.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 285 від 10.11.2020 на час проведення експертизи будь-яким психічним захворюванням не страждає, на час скоєння дій ОСОБА_9 не виявляла ознак будь-якого психічного захворювання. Експерт зауважує (перший абзац, стор. 4 висновку), що в цілому надані пояснення (щодо дій ОСОБА_7 ) не суперечать наданим у кримінальному провадженні.
Також у цьому висновку експерт, зокрема, вказує: "При затрагуванні суб`єктивно-неприємних для досліджуваної тем (стосовно скоєних відносно неї дій розпусного характеру) відповідає вкрай неохоче, після пауз, односкладово, мимоволі уникає подальшого обговорення. При з`ясуванні деталей обставин скоєних відносно неї дій розпусного характеру, особистого відношення обстежуваної до обставин тих подій, поведінка ОСОБА_9 значно змінюється - вкрай засмучується, демонстративно відвертається, опускає голову, соромиться, перебирає власний одяг, голос стає тихішим, соромиться відповідати, на очах з`являються сльози. Вказане свідчить про особистісну та соціальну незрілість досліджуваної, а також про особистісну значимість скоєних з нею дій розпусного характеру, в тому числі на час обстеження, про їх негативний вплив на ОСОБА_9 ". В психологічній частині висновку вказується, що ОСОБА_9 , з урахуванням її інтелектуально-мнестичного розвитку, індивідуально-психологічних і вікових особливостей, могла правильно сприймати обставини, що мають значення у провадженні та може давати про них відповідні покази (без розуміння їх внутрішнього змісту, морально-етивних, соціальних та правових наслідків). ОСОБА_9 не могла розуміти характер та значення вчинених відносно неї дій, не могла здійснювати більш активний, повноцінний опір, діяла в межах ресурсів власної особистості (пасивно підкорювалася, намагалася відмовитись виконувати певні дії). У ОСОБА_9 не виявлено підвищеної схильності до фантазування та навіювання.
Цьому висновку судового експерта кореспондує психологічна характеристика учениці ОСОБА_9 /Т.1, а.с. 222/ та характеристика з місця навчання /Т.1, а.с. 225/ згідно якої потерпіла, зокрема, має низький рівень схильності до девіантної поведінки. Має дружні стосунки з матір`ю, яка регулярно відвідує школу, систематично контактує з класним керівником.
Свідок ОСОБА_10 (практичний психолог в школі, де навчається ОСОБА_9 ) показала, що 24.09.2020 проводила заняття на виявлення дитячих страхів з групою учнів, серед яких була ОСОБА_9 . Діти мали надати відповіді на поставлені питання (текстуально або ж у формі малюнка).Свідок вказує, що на всі питання потерпіла (Софія) надала однотипні відповіді. З відповідей вбачалось, що потерпіла боїться свого батька, який проявляє до неї інтерес сексуального характеру. Свідок повідомила про це директора школи, медичну сестру, провела бесіду з ОСОБА_9 , яка вказала, що вітчим просив вчинити дії заохочуючи матеріально, а також те, що він вчиняв дії неодноразово. Письмову роботу ОСОБА_9 свідок надала слідчому /Т.1, а.с. 194/. За результатами проведеної судової почеркознавчої експертизи встановлено, що вищевказаний рукописний текст виконаний ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_11 (в.о. директора школи) підтвердила, що показання свідка ОСОБА_10 , вказала, що повідомляла матір потерпілої, яка ( ОСОБА_4 ) в подальшому вказала, що мала розмову з обвинуваченим, який зізнався у розбещувальних діях відносно ОСОБА_9 . Свідок особисто розповляла з потерпілою, яка вказала, що ОСОБА_7 торкався її статевих органів, просив сходити в туалет щоб зробити відеозапис на телефон.

Отже, обставини розбещення малолітньої ОСОБА_9 виявились випадково, безпосередньо потерпіла не була ініціатором кримінального переслідування ОСОБА_7 , що спростовує позицію останнього відносно того, що потерпіла умисно його обмовляє.

Допитана в судовому засіданні законний представник потерпілої - її мати ОСОБА_4 показала, що обвинувачений був її співмешканцем, від якого має сина, молодшого брата потерпілої. Про події їй стало відомо після запрошення до школи у вересні 2020 року. Вказує, що спершу не повірила, а тому, ввечері вирішила запитати в обвинуваченого, чи це правда, на що обвинувачений вказав, що дії щодо потерпілої він вчинив у стані сп`яніння. Після цього вона подала заяву до поліції. Обвинуваченого, свого колишнього співмешканця характеризує негативно, вказує, що він зловживав алкогольними напоями, виносив речі з дому, в пріоритеті витрат зароблених грошей були алкоголь та мотоцикл, значний час не працював. Не маючи роботи, часто залишався дома з дітьми, в т.ч. як вона працювала.

Свідок ОСОБА_12 (прабабуся потерпілої) показала, що проживає неподолік від своєї онуки ОСОБА_4 . У вересні 2020 року, коли вона була на городі, до неї прийшла потерпіла (правнучка) та деякий час перебувала у неї. Згодом свідок запитала, чому вона не йде додому, на що потерпіла сказала, що додому йти не хоче, оскільки до неї пристає ОСОБА_13 ( ОСОБА_7 ). Свідок запитала, як пристає, на що потерпіла відповіла запитанням "не знаєте, як пристає?". На її запитання, чи розповіла вона матері, потерпіла сказала, що боїться про це говорити. Сама свідок також не наважилась одразу сказати ОСОБА_4 , а вже коли мала намір сказати, то їй вже все було відомо.

Також в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_14 , яка показала, що в 2021 році надавала в оренду квартиру в м. Шостка на вул. Горького для сімї - ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та двох дітей, з яких старшою була дівчинка. Під час заселення, а також під час, коли вона приходила за грошима, вона бачила спілкування ОСОБА_7 та дівчинки, яка його називала "папою". Посилаючись на те, що виховує двох дітей, свідок робить висновок, що ОСОБА_7 та потерпіла нормально ставились один до одного, обвинувачений виявляв до ОСОБА_9 турботу як батько. Сторона захисту посилаючись на ці показання вказує, що потерпіла продовжувала спілкуватись та нормально ставитись до обвинуваченого, навіть, після подання заяви про кримінальне правопорушення. Законний представник показала, що уклала договір оренди для того, щоб обвинувачений не проживав у її будинку ( АДРЕСА_2 ), а до нього приїздила з дітьми. В зв`язку з цим, судом звертається увага, що випадки продовження спілкування особи, що вчиняє злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи та потерпілого від таких дій, мають місце. Однак, зазвичай, таке спілкування є вимушеним в силу різних факторів та не є виправданням вчинених раніше кримінальних правопорушень. Крім того, в цій частині показання ОСОБА_14 є оціночними судженнями, оскільки свідок перенесла власний досвід спілкування та виховання дітей на поодинокі випадки спостереження за обвинуваченим та потерпілою. Отже, показання свідка ОСОБА_14 не мають значення для предмета доказування за їх неналежністю.

Будь-яких підстав обмовити обвинуваченого (у потерпілої, інших осіб) судом не встановлено. Висновок комплексного психолого-психіатричного дослідження /Т.1, а.с. 186 - 191/ учасниками судового провадження, в т.ч., стороною захисту, не було поставлено під сумнів, будь-яких клопотань з цього приводу не заявлялось. Таким чином, сукупності доказів, які підтверджують винуватість обвинуваченого, протиставлені лише показання самого обвинуваченого.

З урахуванням встановлених обставин суд кваліфікує дії обвинуваченого як вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, вчинені членом сім`ї тобто, як злочин, передбачений ч. 2 ст. 156 КК України, а по епізоду заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто, як злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Обставинами, що пом`якшують, покарання ОСОБА_7 (по епізоду крадіжки) є визнання ним своєї вини. Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів.

Враховуючи вищенаведені обставини та особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів різного ступеня тяжкості проти власності (потерпілою, зокрема, є рідна матір обвинуваченого), офіційно працевлаштованим не був, оцінюючи обставини злочинів та суспільно-небезпечні наслідки, виходячи зі змісту загальної та спеціальної превенції, яка має на меті попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та перевиховання засудженого, суд вважає за необхідне призначити покарання передбачене санкціями ч. 2 ст. 156 та ч. 2 ст. 185 КК України в виді позбавлення волі на строк більший за мінімальний. Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначити за принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта стягнути з обвинуваченого. Долю речових доказів вирішити згідно до норм ст. 100 КПК України.

Враховуючи значні ризики переховування обвинуваченого від суду, вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання його під вартою до набрання вироком суду законної сили.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 156 та ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - в виді позбавлення волі на строк 2 роки,

- за ч. 2 ст. 156 КК України - в виді позбавлення волі на строк 6 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років.

Продовжити ОСОБА_7 дію запобіжного заходу в виді тримання під вартою до дня набрання вироком суду законної сили.

Строк покарання рахувати з дня взяття під варту - з 01.06.2021.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 4609 грн. 23 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Включити інформацію про обвинуваченого ОСОБА_7 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Скасувати арешт бензопили марки "STIHL" моделі MS 170, залишити це майно в користуванні потерпілого ОСОБА_8 . Речовий доказ - аркуш паперу А-4 з текстом, написаним ОСОБА_9 ("малюнок страху") зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1