Справа № 461/288/23
Провадження № 1-кп/461/301/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2023 року м. Львів

Колегія суддів Галицького районного суду м. Львова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 20.09.2018 Яворівський районним судом міста Львова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць

В С Т А Н О В И Л А:

В провадження Галицького районного суду м.Львова надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

20.01.2023 року в підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів. В клопотанні прокурор зазначив про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, перелічивши останні. Також прокурор зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі. Даними обставинами прокурор мотивував існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема навів докази того, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити подане ним клопотання.

Захисник не заперечував проти клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст.183 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Суду на підготовчому судовому засіданні докази стороною обвинувачення не надаються , і тому колегія суддів не може надати їм правову оцінку. В підготовчому судовому засіданні суд не має процесуальної можливості і повноважень перевірити ці докази та обґрунтованість підозри. Належність та допустимість доказів буде перевірена судом під час судового засідання, про що суд зробить відповідні висновки в остаточному процесуальному рішенні. Крім того, обгрунтованість підозри ОСОБА_6 вже була перевірена слідчим суддею під час досудового розслідування.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме за п.13 ч.2 ст.115 КК України. Строк покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду.

В ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки останній офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, відсутні особи на його утримані. Останній зареєстрований в центрі обліку та нічного перебування бездомних осіб, що свідчить про відстність в ОСОБА_6 свого будинку, квартири, кімнати, яке він може використовувати для проживання, перебування і в якому може бути зареєстрований. Також суд враховує тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_6 виним у вчиненні злочину, який передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі.

Ризик переховування обвинуваченого від суду не може бути усунутий у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання під вартою.

Крім цього, ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується, тим що обвинувачений ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерілого, свідків шляхом їх переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями останніх. З урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 .

Крім цього, ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, підтверджується, тим що в обвинуваченого ОСОБА_6 наявні судимості, в тому числі за умисне вбивство. Він обвинувачується у вчиненні ним злочину після відбуття покарання за попередніми судимостями та під час виконання покарання за останнім вироком. Це свідчить про можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, а також про ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, передбачений п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризику переховування обвинуваченого від суду, ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання вищезазначеним ризикам з боку обвинуваченого.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства. Тому, суд вважає за необхідне не визначати йому розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.315, 176, 183, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» на строк до 18.03.2023 року, без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3