Справа № 366/2974/21
Провадження № 1-кс/366/241/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2021 смт.Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000115, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, внесені до ЄДР 03.11.2021,

встановила:
04.11.2021 року прокурор Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження № 000115 з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування, а саме:

- автомобіль марки «SsangyongRexton», н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору та зберігати останній на території майданчику (внутрішнього двору) відділення поліції №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, за адресою: вулю Київська, б25, смт. Іванків, Іванківського району Київської області;

- свіжовиловлену рибу наступних видів: лин-27 шт.; судак-24 шт.; щука-21 шт. залишити на зберігання уповноваженій особі.

Клопотання мотивоване тим, що 03.11.2021 року до чергової частини ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київської області надійшло повідомлення від поліцейського СРПП ОСОБА_5 про те, що під час перевірки автомобіля марки «SsangyongRexton», н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в багажному відділенні автомобіля виявлено свіжу рибу різних видів без документів, які б підтверджували її походження.

Вказане повідомлення зареєстроване в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналі єдиного обліку) ВП № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київської області за №5693 від 03.11.2021 року, з попередньо-правовою кваліфікацією за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Під час реагування на повідомлення про вказане вище правопорушення (кримінальний проступок) працівниками поліції здійснено виїзд до смт. Іванків Вишгородського району Київської області.

03.11.2021 року в період часу з 09 год. 52 хв. по 20 год. 08 хв. дізнавачем СД ВП №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 відповідно до вимог ч.233 КПК України, проведено огляд території, а саме відкритої ділянки місцевості на автодорозі «Київ-Овруч», 83 км поблизу смт.Іванків Вишгородського району Київської області, а також вказаного автомобіля, заяву на дозвіл якого надав ОСОБА_4 .

Під час огляду на автодорозі «Київ-Овруч», 83 км поблизу смт. Іванків Вишгородського району Київської області виявлено автомобіль марки«SsangyongRexton», н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, під керуванням ОСОБА_4 , в багажному відділенні вищевказаного автомобіля виявлено три пластикові коробки з вмістом свіжої риби наступних видів: карась-97 шт.; лящ - 47 шт.; плітка-4 шт.; судак-7 шт.; білий амур-1шт.; короп-8 шт., на яку ОСОБА_4 не надав документів, які б підтверджували її походження.

Автомобільмарки «SsangyongRexton», н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, відповідно до ч.7 ст.234 КПК України вилучено до ВП №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, за адресою: вул.Київська,25, смт.Іванків Вишгородського району Київської області.

03.11.2021 року о 18 год. 13 хв. відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань СД відділення №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області за ознаками вчинення вчинене кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Прокурор в судовому засіданніклопотання підтримав.

Власник майна, щодо якого вирішується питання накладення арешту, в судовому засіданні надав наступні пояснення:

03.11.2021 близько 9 год. 20 хв. рухаючись на власному автомобілі, разом з товаришами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в напрямку смт. Іванків зі сторони с. Дитятки, його зупинили працівники поліції. На прохання працівників поліції, він надав дозвіл на огляд свого автомобіля. В результаті огляду, в багажнику автомобіля працівники поліції виявили три пластикові ящики зі свіжою рибою. По даному факту він надав пояснення, що дану рибу, близько 100 кг на суму 2100 грн. ним було придбано біля магазину в с. Дитятки у невідомої йому особи. Ні чеків, ні накладних на вказаний товар йому не було надано. Працівники поліції доправили його з автомобілем до відділення поліції в смт.Іванків, забрали ключі від автомобіля та документи і сказали чекати рибінспектора та працівника екослужби до 16 години. Коли прибув рибінспектор, рибу зважили, перерахували і знову сказали чекати. Після чого віддали рибу і відпустили. Потім йому зателефонували і він повернувся до відділу поліції, де йому повідомили, що на автомобіль опечатано та буде накладено арешт. Після чого він поїхав.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення власникамайна, щодо якого вирішується питання накладення арешту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 вказаної статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього кодексу);

- наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

- можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

-розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою ґарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У відповідності до п. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також перелік і види майна, що належить арештувати.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагають визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог ст. ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В матеріалах клопотання про арешт майна, слідчим не обґрунтовано відповідність майна, на яке він просить накласти арешт, критеріям статті 98 КПК України, а саме не конкретизовано належність майна до провадження, тобто, чи воно було знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі сліди злочину або було об`єктом злочинних дій, набуто злочинним шляхом (гроші, цінності та інші речі) або може бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних чи для спростування обвинувачення або пом`якшення відповідальності).

Належних доказів, що саме ОСОБА_4 зазначену рибу з водойми, матеріали справи не містять. Сам же ОСОБА_4 стверджує, що рибу придбав. Відомостей, які б спростовували ці пояснення, слідчому судді не надано.

Частиною 3 статті 62 Конституції України ( 254к/96-ВР ) передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором в клопотанні про арешт майна, взагалі не обґрунтувано, яким саме чином вказане майнощодо якого вирішується питання накладення арешту, має відношення до кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.
Крім того, клопотання прокурора в частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на свіжовиловлену рибу наступних видів: лин - 27 шт.; судак - 24 шт.; щука - 21 шт., не відповідає видам та кількості риби, перерахованих в самому клопотанні (карась - 97 шт.; лящ - 47 шт.; плітка - 4 шт.; судак - 7 шт.; білий амур - 1шт.; короп - 8 шт.). Також не вказано якій саме уповноваженій особі необхідно залишити перелічену рибу на відповідальне зберігання.
Беручи до уваги вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що виявлене та вилучене майно може бути доказом злочину, могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, під час кримінального провадження, а тому у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, -

ухвалила:
У задоволенні клопотання відмовити.

Автомобіль марки «SsangyongRexton», н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору та вилучену рибу повернути володільцю, ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9 ОСОБА_10