ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2022 року в кримінальному провадженні №0000682 від 20.09.2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна, не одруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2022 року визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і за його вчинення призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75,76 КК України звільнено ОСОБА_6 , від відбування основного покарання з іспитовим строком в 2 роки.

Вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку районного суду, ОСОБА_6 19.09.2020 року приблизно о 23 год. 25 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «MAZDA- 6 » н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого в якості пасажира перебував ОСОБА_10 , рухався в темну пору доби по вул. Сторожинецькій, с. Ропча,

ЄУНСС: 723/1856/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_11

НП: 11-кп/822/484/22 Суддя-доповідач: Струбіцька О.М.

Чернівецького району, Чернівецької області, яка освітлювалась електроосвітленням, зі сторони м. Сторожинець в напрямку с. Карапчів, Чернівецького району, Чернівецької області, на швидкості, що перевищує допустиму 50 км/год в межах населеного пункту.

Наближаючись до нерегульованого перехрестя з вул. Б. Гаждеу, с. Ропча, Чернівецького району, водій ОСОБА_6 , не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив самовпевненість у своїх діях, в результаті чого допустив зіткнення в межах перехрещення проїзних частин, з автомобілем марки «AUDI-80» н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 , в салоні якого в якості пасажира перебувала неповнолітня ОСОБА_13 , який не надавши переваги виїхав з другорядної дороги вул. Б. Гаждеу на головну дорогу вул. Сторожинецьку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «MAZDA-6», ОСОБА_10 у відповідності до висновку СМЕ № 697 від 19.10.2020 року спричинено смерть, яка настала внаслідок набряку та набухання речовини головного мозку, як ускладнення закритого перелому кісток основи та склепіння черепа з розривом субарахноїдальних крововиливів та забоєм речовини головного мозку.

Також пасажирці автомобіля марки «AUDI-80», неповнолітній ОСОБА_13 у відповідності до висновку СМЕ № 974 мд від 11.11.2020 року, спричинено тілесні ушкодження у вигляді параорбітальної гематоми справа, струсу головного мозку, закритого перелому середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням, закритого перелому шийки п`ятої п`ясткової кістки лівої кисті зі зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 12.3 та 12.4 які безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), які лише сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

-п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

-п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На вказаний вирок районного суду надійшла апеляційна скарга заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_9 , в якій прокурор не заперечує обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що вирок районного суду в частині призначеного покарання є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення м`якого покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Стверджує, що районний суд дійшов хибного висновку щодо можливості застосування вимог ст. 75 КК України, та не звернув увагу на те, що скоєний злочин відноситься до необережних тяжких злочинів, скоєний в стані алкогольного сп`яніння та призвів до тяжких невідворотних наслідків у виді смерті людини.

Зазначає, що молодий вік обвинуваченого та думка потерпілих не впливають на зменшення тяжкості вчиненого злочину, оскільки ОСОБА_6 , свідомо порушив цілий ряд правил дорожнього руху, куруючи автомобілем з перевищенням швидкості в стані алкогольного сп`яніння, чим поставив в небезпеку інших учасників дорожнього руху.

Вважає, що районний суд зазначив про наявність обставини, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, однак не надав належної оцінки цій обставині.

Звертає увагу на безпідставно призначене мінімальне додаткове покарання у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами.

Просить скасувати оскаржуваний вирок, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На вказану апеляційну скаргу надійшло заперечення потерпілої ОСОБА_14 , потерпіла не погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора та вважає, що призначене районним судом покарання є достатнім.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 та його родина допомагає їй, шкоду відшкодовано повністю, у разі реального засудження обвинувачений не зможе їй допомагати.

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку та вимоги апеляційної скарги та заперечення на неї, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 та представника потерпілої ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок районного суду залишити без змін, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 19.09.2020 року приблизно о 23 год. 25 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «MAZDA- 6 » н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого в якості пасажира перебував ОСОБА_10 , рухався в темну пору доби по вул. Сторожинецькій, с. Ропча, Чернівецького району, Чернівецької області, яка освітлювалась електроосвітленням, зі сторони м. Сторожинець в напрямку с. Карапчів, Чернівецького району, Чернівецької області, на швидкості, що перевищує допустиму 50 км/год в межах населеного пункту.

Наближаючись до нерегульованого перехрестя з вул. Б. Гаждеу, с. Ропча, Чернівецького району, водій ОСОБА_6 , не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив самовпевненість у своїх діях, в результаті чого допустив зіткнення в межах перехрещення проїзних частин, з автомобілем марки «AUDI-80» н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_12 , в салоні якого в якості пасажира перебувала неповнолітня ОСОБА_13 , який не надавши переваги виїхав з другорядної дороги вул. Б. Гаждеу на головну дорогу вул. Сторожинецьку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки «MAZDA-6», ОСОБА_10 у відповідності до висновку СМЕ № 697 від 19.10.2020 року спричинено смерть, яка настала внаслідок набряку та набухання речовини головного мозку, як ускладнення закритого перелому кісток основи та склепіння черепа з розривом субарахноїдальних крововиливів та забоєм речовини головного мозку.

Також пасажирці автомобіля марки «AUDI-80», неповнолітній ОСОБА_13 у відповідності до висновку СМЕ № 974 мд від 11.11.2020 року, спричинено тілесні ушкодження у вигляді пара орбітальної гематоми справа, струсу головного мозку, закритого перелому середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням, закритого перелому шийки п`ятої п`ясткової кістки лівої кисті зі зміщенням, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що призвели до тривалого розладу здоров`я.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 12.3 та 12.4 які безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), які лише сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

-п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

-п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

-п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

-п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду, які покладені у вироку в основу доведеності вини ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом що спричинили потерпілому ОСОБА_10 смерть та потерпілій ОСОБА_13 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України.

Крім цього, як було встановлено колегією суддів з матеріалів даного кримінального провадження, за згодою учасників процесу, у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, районним судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, також судом роз`яснено учасникам судового провадження, в тому числі і обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, з`ясовано, що учасникам процесу зрозумілий зміст ст. 349 КПК України та правові наслідки її застосування.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки прокурор в апеляційній скарзі не оспорює доведеність вини, правильність кваліфікації та обставини справи, колегія суддів керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорюються в апеляційній скарзі.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання, то колегія суддів вважає, що воно не відповідає тяжкості скоєного злочину та даним про особу винного.

Згідно вимог ст. 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, у кожному конкретному випадку, враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення та наслідки, а також дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Судова колегія вважає, що таких вимог суд першої інстанції дотримався частково.

Так, призначаючи покарання, районним судом враховано, що обвинувачений раніше не судимий, визнав повністю свою вину, відшкодував завданий збиток, щиро у вчиненому розкаявся, позитивно характеризується по місцю проживання. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, молодий вік обвинуваченого.

Обтяжуючою обставиною було визнано - вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Викладені вище обставини районний суд вважав достатніми для застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду в цій частині, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 75 КК в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням

При цьому суд має належним чином дослідити й оцінити всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, та врахувати, що ст. 75 КК застосовується лише в тому разі, коли для цього є умови і підстави.

Колегія суддів вважає, що районний суд дослідив всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, врахував особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його молодий вік, щире каяття та відшкодування завданих потерпілим збитків.

В даному випадку також слід звернути увагу на позицію потерпілих, які просили суворо не карати обвинуваченого та не застосувати реального покарання.

Потерпіла ОСОБА_14 , яка є матір`ю загиблого ОСОБА_10 подала до апеляційного суду письмове заперечення, в якому вказала, що обвинувачений та його родина суттєво допомагають їй, шкоду відшкодували повністю, при призначенні реального покарання обвинуваченому ОСОБА_6 потерпіла залишиться одна без допомоги.

Захисник ОСОБА_15 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_16 подав до апеляційного суду заяву в якій зазначає, що потерпіла заперечує проти задоволення апеляційної скарги, жодних претензій до обвинуваченого немає.

Враховуючи таку позицію обох потерпілих, особу обвинуваченого, та те, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 зможе і надалі допомагати потерпілим, колегія суддів вважає, що баланс між інтересами суспільства та потерпілих, а також перевиховання та виправлення обвинуваченого буде досягнено саме при призначенні покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Апеляційний суд, вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного додаткового покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 допустив численні порушення ПДР України, перевищив швидкість перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, від його дій постраждало декілька осіб, одна з яких померла, та пошкоджено декілька транспортних засобів, апеляційний суд вважає, що до ОСОБА_6 слід застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в його максимальній межі.

За таких обставин вирок районного суду в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання підлягає скасування із ухваленням нового вироку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином скоєним з необережності.

Також враховано особу обвинуваченого, раніше не судимий, визнав повністю свою вину, відшкодував завданий збиток, щиро у вчиненому розкаявся, позитивно характеризується по місцю проживання, примирився з потерпілими.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, колегія суддів визнає щире каяття, відшкодування завданої шкоди, молодий вік обвинуваченого, обставиною яка обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також призначити додаткове покарання у його максимальній межі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 409, 414, 420, 615 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 18 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання - скасувати, ухвалити новий вирок.

Визнати ОСОБА_6 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і за його вчинення призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку виконає покладені на нього судом обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання .

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_17

Судді [підпис] ОСОБА_18

[підпис] ОСОБА_19

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

21.12.2022 року

(дата засвідчення копії)