Справа № 161/1089/23
Провадження № 1-кп/161/410/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 16 березня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001930, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька Волинської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, позбавленого батьківських прав, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.11.2021 за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, звільненого, на підставі ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік 6 (шість) місяців,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 18 жовтня 2022 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 серпня 2022 року, повторно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з підлоги кімнати вищевказаної квартири, таємно викрав належний ОСОБА_6 гаманець, який матеріальної цінності не становить, в якому знаходились грошові кошти в сумі 4 000 гривень, банківська картка «Monobank» № НОМЕР_1 , ID-картка на ім`я ОСОБА_6 та банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , які матеріальної цінності не становлять, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4 000 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду дав показання, що дійсно він 18 жовтня 2022 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, був в квартирі АДРЕСА_2 , де викрав належний ОСОБА_6 гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 4 000 гривень, банківська картка «Monobank», ID-картка на ім`я ОСОБА_6 та банківська картка «ПриватБанк». Не заперечив, що завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 4 000 гривень.

На даний час завдані потерпілому ОСОБА_6 збитки добровільно відшкодував в повному обсязі.

У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їхньої участі, щодо призначення міри покарання покладаються на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, повторно, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, і дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, та добровільне відшкодування завданого збитку, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення, вчинив новий умисний корисливий злочин в період іспитового строку, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.11.2021, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення та перевиховання, непрацевлаштований, однак вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, у вчиненому щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, в судовому засіданні висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, усвідомив незаконність вчинених ним дій, а тому активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, тяжких наслідків не настало, оскільки добровільно повністю відшкодував завдані збитки, потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченого не має, на призначені суворого покарання не наполягає, тому, з врахуванням наведених обставин, що істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особи обвинуваченого, думки потерпілого, наявності пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією вказаної статті, у виді позбавлення волі на певний строк, а також з урахуванням ст. 71 КК України, оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Окрім того, на думку суду, щодо ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши обов`язки, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Речові докази, згідно ст. 100 КПК України, відповідно, залишити законному володільцю, повернути законному володільцю, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, - скасувати.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.11.2021 - 1 (один) місяць позбавлення волі, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відбуття остаточне покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши обов`язки, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України:

-не відлучатись за межі міста Луцька без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України (в разі наявності).

Речові докази:

-куртку чорного кольору з емблемою та надписом «Bіllionaire» у верхній лівівй частині куртки - залишити законному володільцю;

-гаманець чорного кольору з емблемою «PILUSI»; банківську картку «Monobank» № НОМЕР_1 ; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; купюру номіналом 1 гривня № УФ3081289; дві монети номіналом 1 гривня - повернути законному володільцю;

-оптичний диск «Videx» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Арешт майна, згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.11.2022 - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1