У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 28.12.2022, у рамках кримінального провадження №0000332 від 01.12.2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з вказаним клопотанням, мотивуючи його тим, що слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000332 від 01.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

01.12.2022 року вході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на ділянці автодороги між с. Сільце та м. Іршава, Хустського району, слідчим було вилучено сідельний тягач марки «Volvo» номерний знак НОМЕР_1 .

28.12.2022 року, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (справа № 308/17274/22) накладено арешт (заборона володіння, користування та розпорядження) на тимчасово вилучене майно, а саме на сідловий тягач марки «Volvo» державний реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 , з правом користування ОСОБА_3 , мешканця АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 зазначає, що він, як власник арештованого майна, не був повідомлений ані слідчим, ані прокурором, про те, що 28.12.2022 року буде розглядатись питання про арешт вказаного майна.

Вважає, що станом на сьогоднішній день відпала потреба в подальшому застосуванні арешту автомобіля, а таке обмеження прав власника не виправдовується потребами кримінального провадження, оскільки станом на 30.03.2023 року підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого у даному кримінальному провадженні за ч.2 ст.286 КК України, в порядку передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України, нікому повідомлена не була, він не є підозрюваним, обвинуваченим, тобто не являється жодним із перелічених у ч.5 ст.170 КПК України суб`єктом кримінального провадження.

Крім цього зазначає, що з часу накладення арешту на майно 28.12.2022 року, пройшло більше 3 (трьох) місяців, транспортний засіб був оглянутий, слідова інформація зафіксована, проведено всі необхідні судово-інженерно-транспортні експертизи із вказаними автомобілем, тобто досягнута та мета, яка слугувала підставою для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

За таких обставин, ОСОБА_3 просить скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2022 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР під №0000332 від 01.12.2022 року за ч.2 ст.286 КК України, зокрема, на сідловий тягач марки «Volvo» державний реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 , з правом користування ОСОБА_3 , мешканця АДРЕСА_2 .

У судове засідання ОСОБА_3 подав заяву про розгляд поданого клопотання без його участі. Клопотання про скасування арешту майна підтримав в повному обсязі та просив таке задоволити.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлялися своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали поданого клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України, є арешт майна, суть якого полягає у позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст.174 КПК України.

У частині 1 статті 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000332 від 01.12.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді від 28.12.2022 року, в рамках даного кримінального провадження, задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на транспортний засіб марки: (сідловий тягач) «Volvo» державний реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 , з правом користування ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_2 , із забороною власнику, володільцю чи користувачу даного майна відчужувати, розпоряджатися та користуватися таким.

Положеннями ч.1 та ч.4 ст.174 КПК України визначено, що клопотання про скасування арешту майна під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Таким чином, правом на вирішення питання про скасування арешту майна закон наділяє слідчого суддю або суд, в залежності від стадії кримінального провадження, а також прокурора, але тільки у випадку закриття саме ним кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Як слідує зі змісту ухвали слідчого судді від 28.12.2022 року, підставою для накладення арешту була необхідність збереження речових доказів по справі.

В судовому засіданні встановлено, що вилучений у ОСОБА_3 транспортний засіб вже більше трьох місяців знаходиться під арештом, тоді як орган досудового розслідування не вживає належних заходів, з метою виконання завдань кримінального судочинства передбачених ст. 2 КПК України, зокрема дій спрямованих на забезпечення швидкого та повного досудового розслідування, що призводить до необґрунтованого та тривалого порушення права заявника на користування своєю власністю.

За таких обставин, враховуючи фактичні обставини справи, слідчий суддя виходячи з вимог ст.174 КПК України, приходить до висновку, що подане ОСОБА_3 клопотання підлягає до часткового задоволення, а арешт накладений, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2022 року, у рамках кримінального провадження №0000332 від 01.12.2022 року, на транспортний засіб марки: (сідловий тягач) «Volvo» державний реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 , з правом користування ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_2 , в частині заборони користування даним транспортним засобом, слід скасувати, обмеживши право ОСОБА_3 виключно щодо розпорядження даним нерухомим майном, тобто обмеживши право заявника на відчуження даного транспортного засобу.

За таких обставин, подане ОСОБА_3 клопотання підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2022, у рамках кримінального провадження №0000332 від 01.12.2022 року, на транспортний засіб марки: (сідловий тягач) «Volvo» державний реєстраційний номерний знак Польської Республіки НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_1 , з правом користування ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_2 - скасувати, в частині заборони користування даним транспортним засобом.

В решті вимог клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1