1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/976/23 1-кс/335/362/2023
03 лютого 2023 року м. Запоріжжя
01.02.2023 року, невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, в умовах воєнного стану, таємно викрали метало-провідникову продукцію, що належить АТ «ЗАЛК», чим спричинили збиток сума якого встановлюється. (ЄО №1907 від 01.02.2023)
В ході проведення огляду, транспортний засіб марки «Газель» в кузові бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено, доставлено на територію ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та опечатано бірками. Також в ході огляду було вилучено та упаковано в паперовий конверт ключ від зазначеного транспортного засобу. Будь-які документи на дане авто відсутні.
Опитаний з даного приводу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснив, що 31.01.2023, приблизно, о 17:00 йому на мобільний телефон зателефонував його знайомий на ім`я ОСОБА_6 та попрохав приїхати його щоб допомогти завантажити метал. ОСОБА_5 періодично у нього працює різноробочим. ОСОБА_7 разом зі своїм братом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 приїхали до ОСОБА_6 до пункту прийому металобрухту, що знаходиться по вул. Макаренко. Там ОСОБА_7 разом з братом залишились на ніч. 01.02.2023 ОСОБА_6 сказав ОСОБА_7 та ОСОБА_6 загрузити метал, який знаходиться на майданчику в автомобіль «Газель». На зазначеному майданчику знаходився лом кольорового металу. Після цього ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля та поїхав, в цей час ОСОБА_7 разом з братом направились в бік виходу з майданчику, щоб вивезти візки, за допомогою яких здійснюють перевезення металу.
ОСОБА_4 в порядку ст. 63 Конституції України від надання будь-яких пояснень відмовився.
Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування приходить до висновку, що на вилучених предметах могли зберігатись сліди вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим необхідно провести ряд слідчих дій та судових експертиз.
Слідчий підтримав подане клопотання, надавши відповідну письмову заяву.
У судове засідання представник володільця вилученого майна не з`явився.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Враховуючи те, що неявка вищезазначених осіб у судове засідання не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання у їх відсутність, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України.
Вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані в його обґрунтування докази, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
Вивчивши матеріали клопотання, перевіривши надані докази в його обґрунтування, слідчий суддя доходить до наступного висновку.
В ході проведення огляду, транспортний засіб марки «Газель» в кузові бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 було вилучено, доставлено на територію ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та опечатано бірками. Також в ході огляду було вилучено та упаковано в паперовий конверт - ключ від зазначеного транспортного засобу. Будь-які документи на дане авто відсутні.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.
Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та необхідність накладення арешту та майно, яке вилучене під час огляду місця події 01.02.2023 року, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, містить на собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 170-173 КПК України, -
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1