справа № 991/6494/22
провадження №11-сс/991/82/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

особи, яка подала апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2022 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2022 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного суду (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), в частині вчинення суддями Октябрського районного суду м.Полтави та Полтавського апеляційного суду кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.191 КК відмовлено, в іншій частині провадження за скаргою закрито.

Висновки слідчого судді щодо відмови у задоволенні скарги мотивовані тим, що заява ОСОБА_6 від 05 грудня 2022 року не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про вчинення суддями Октябрського районного суду м.Полтави та Полтавського апеляційного суду можливого кримінального правопорушення, зважаючи на закріплені законодавством України гарантії незалежності судової гілки влади, а тому слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість поданої скарги в цій частині.

В обґрунтування рішення про закриття провадження в частині вимог скарги щодо обставин можливого вчинення посадовими особами військової прокуратури Полтавського гарнізону кримінального правопорушення слідчим суддею зазначено про відсутність у нього повноважень здійснювати судовий контроль у зв`язку з непідсудністю Вищому антикорупційному суду.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог КПК, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, за якою просить суд скасувати ухвалу від 22 грудня 2022 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану скаргу.

В апеляційній скарзі вказується на недопустимість відмови у прийнятті та реєстрації заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення до ЄРДР, посилаючись при цьому на судову практику Вищого антикорупційного суду та положення ст.214 КПК, які на його думку, чітко встановлюють обов`язок уповноважених осіб щодо внесення відповідних відомостей до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення, проте слідчий суддя не надав належної оцінки зазначеним у скарзі доводам, відмовивши у її задоволенні.

Крім того, на переконання особи слідчий суддя дійшов до помилкового висновку про закриття провадження за скаргою в частині вимог щодо зобов`язання внесення до ЄРДР відомостей про вчинення посадовими особами військової прокуратури Полтавського гарнізону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.191 КК, оскільки чинне законодавство не передбачає можливості окремого оскарження до слідчих суддів різних судів бездіяльності одного й того самого органу щодо невнесення до ЄРДР відомостей за одною заявою, в якій викладені відомості про єдиний злочин, спільно вчинений різними особами, віднесених за суб`єктним критерієм до підслідності різних органів досудового розслідування.

Також в апеляційній скарзі особа через отримання повного тексту рішення (прийнятого з викликом, але без його участі) просить поновити строк апеляційного оскарження.

Позиції учасників провадження.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засідання апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з зазначених у ній підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, про поважні причини свого неприбуття суд не повідомив, проте суд згідно з положеннями ч.4 ст.405 КПК вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Мотиви суду.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду відповідно до ч.1 ст.117 КПК.

У випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказані обставини за їх клопотанням можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому частиною 1 статті 117 КПК (постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 27 травня 2019 року по справі № 461/1434/18).

З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувана ухвала слідчого судді постановлена з викликом особи, яка її оскаржує. У той же час адвокат ОСОБА_5 просив скаргу розглядати без його участі на підставі наданих матеріалів, тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді обраховується з дня її проголошення, тобто з 22 грудня 2022 року. Відповідно до даних трекінгу АТ «Укрпошта» та маркування поштового конверту з апеляційною скаргою поштове відправлення прийняте поштовим відділенням 09 січня 2023 року, що є датою звернення з апеляційною скаргою. За наведеної обставини, строк апеляційного оскарження є порушеним. Разом з тим, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з мотивів необізнаності зі змістом ухвали, до моменту її отримання 28 грудня 2022 року. Вказана дата вручення оскаржуваної ухвали слідчого судді підтверджується копією супровідного листа, витягом з реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції суду, копією конверта та роздруківкою трекінгу АТ «Укрпошта». Крім того, ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03 січня 2023 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на вищевказану ухвалу повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з пропуском строку апеляційного оскарження та відсутності клопотання про його поновлення.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає за можливе вважати причиною пропуску особою строку апеляційного оскарження необізнаність особи з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, а отже поважною причиною пропущення строку апеляційного оскарження, у зв`язку з чим, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження та на доступ до правосуддя, клопотання адвоката ОСОБА_5 слід задовольнити, поновивши особі строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2022 року.

За положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК).

На досудовому провадженні згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З матеріалів провадження вбачається, що адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, в обґрунтування якої вказав на порушення вимог ст.214 КПК щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 05 грудня 2022 року про вчинення суддями Октябрського районного суду м.Полтави, суддями Полтавського апеляційного суду та посадовими особами військової прокуратури Полтавського гарнізону кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.5 ст.191 КК.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 від 05 грудня 2022 року слідчим суддею не встановлено фактичних даних, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення суддями Октябрського районного суду м.Полтави та Полтавського апеляційного суду вказаного кримінального корупційного правопорушення.

При перегляді оскаржуваної ухвали колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_5 , дослідивши надані матеріали, погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 22 грудня 2022 року щодо відмови у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, при цьому, оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, враховує таке.

Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.1 ст.214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.214 КПК).

Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК).

Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ №9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

За ч.1 ст.2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), за якою "...положеннями ст.3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин....."

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

В аспекті викладеного такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17 червня 2020 року, згідно з п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст.214 КПК, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зі змісту заяви ОСОБА_6 від 05 грудня 2022 року не вбачається вагомих обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Слід відмітити, що у вказаній заяві скаржник зазначає про певні особливості розгляду справи, наводить власний аналіз судових рішень постановлених суддями, які на його думку, свідчать про порушення вимог чинного законодавства при розгляді справи в судах першої та апеляційної інстанції, проте оцінка ж судових рішень може бути надана виключно у межах встановленого законодавством процесуального перегляду.

Таким чином, відомості за заявою від 05 грудня 2022 року в частині вчинення суддями Октябрського районного суду м.Полтави та Полтавського апеляційного суду кримінального правопорушення не підлягають внесенню до ЄРДР уповноваженими особами НАБУ.

Надаючи оцінку доводам адвоката щодо ухвалення слідчим суддею рішення в частині закриття провадження, колегія суддів зазначає наступне.

За ч.1 ст.33-1 КПК Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК.

У примітці до ст.45 КК зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу. Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 2 п.20-2 Розділу XІ «Перехідні положення» КПК, у разі об`єднання в одному провадженні матеріалів досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких є кримінальні провадження, підсудні Вищому антикорупційному суду, судове провадження здійснює Вищий антикорупційний суд, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду.

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, слідчий суддя не уповноважений здійснювати судовий контроль стосовно можливого вчинення зазначеними у заяві від 05 грудня 2022 року посадовими особами військової прокуратури Полтавського гарнізону кримінального правопорушення, в силу вимог ст.33-1 КПК, що визначають предметну підсудність Вищого антикорупційного суду.

Колегія суддів погоджується з вищевказаним висновком, оскільки при розгляді скарги слідчий суддя встановив відсутність достатніх відомостей, які могли б свідчити про вчинення суддями корупційного злочину, з чим закон безпосередньо пов`язує внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути наявність достатніх підстав для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, які не передбачені ст.33-1 КПК, лише у разі встановлення достатніх підстав для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ст.33-1 КПК та їх пов`язаності з відомостями про інші кримінальні правопорушення, які предметно не підсудні Вищому антикорупційному суду. У разі ж коли відсутня бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, які відповідають вимогам ст.33-1 КПК та відповідно предметно підсудні Вищому антикорупційному суду, то слідчі судді не мають повноважень розглянути по суті скаргу в частині бездіяльності щодо невнесення таких відомостей до ЄРДР, які не відповідають критеріям статті 33-1 КПК.

У зв`язку з чим скарга на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ в цій частині не відповідає процесуальним вимогам щодо її підсудності Вищому антикорупційному суду, а тому не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, про що правомірно зазначено та належним чином обґрунтовано слідчим суддею в оскаржуваному рішенні.

За вимогами п.2 ч.2 ст.304 КПК слідчий суддя повертає скаргу, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді. Рішення про повернення скарги може бути ухвалено на стадії вирішення питання про відкриття провадження за скаргою, проте у випадку відкриття слідчим суддею провадження за скаргою та виявлення підстав для повернення скарги під час розгляду скарги по суті, він повинен закрити провадження по вказаній справі. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №569/17036/18.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає невідповідності ухвали слідчого судді про закриття провадження в іншій частині за скаргою процесуальним нормам КПК.

Також в апеляційній скарзі містяться інші аргументи ОСОБА_8 , які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини стаття 6§1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент, з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги процесуального законодавства, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування рішення слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а відтак вимоги апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 грудня 2022 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

___________ ___________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3