Справа № 201/9886/22
Провадження № 1-кс/201/3638/2022
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника власника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 ,

власника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2022р. у справі № 201/5415/22 в межах кримінального провадження № 0000168 від 12.02.2022р. за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2022р. представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 24.10.2022р.) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про скасування арешту майна, обґрунтовуючи таким.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2022р. накладено арешт шляхом позбавлення права на розпорядження та користування на транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , з д.н.з. НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю його вилучення на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, визначеного органом досудового розслідування (копія ухвали долучається).

Арешт накладений з тих підстав, що транспортний засіб є речовим доказом, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, та є набутим кримінально протиправним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також може зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження-арешт майна, полягає також у доцільності проведення відповідних судових експертиз.

Досудове розслідування розпочате за заявою ОСОБА_6 про те, що невстановлені особи, у період часу з 18.01.2020р. по 30.01.2020р., знаходячись у невідомому місці, діючи за попередньою змовою групою осіб підробили офіційний документ, який в подальшому використали для перереєстрації права власності на транспортні засоби.

Як повідомив потерпілий під час додаткового допиту транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_3 , який наразі має д.н.з. НОМЕР_4 , він придбав за 13000 американських доларів; транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: WV2ZZZ7HZ6X037015, який наразі має д.н.з. НОМЕР_5 , він придбав за 13500 американських доларів; транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , який наразі має д.н.з. НОМЕР_2 , він придбав за 22000 американських доларів. Таким чином, вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду приблизно 597 477 тис. грн. Вказаними транспортними засобами заволоділи незаконно, шляхом обману, зловживання довірою, та підробкою підпису потерпілого.

Займався продажем транспортних засобів ОСОБА_7 , який передав грошові кошти від продажу автомобіля потерпілому ОСОБА_6 , про що він може надати пояснення.

Клопотання про арешт розглядалося без участі власника і його представника, тому вони не мали можливості висловити свої заперечення щодо арешту майна.

Що стосується співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, то транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , з д.н.з. НОМЕР_2 задіяний в організації перевезення пасажирів та закріплений за міським автобусним маршрутом загального користування № 23 «ж/м Ломівський (вул. Шолохова) - вул. Глинки». З моменту повномасштабної війни рф проти України 24.02.2022р. неодноразово залучався для перевезення військових ЗСУ для виконання бойових завдань в Харківській, Запорізькій, Донецькій, Київських областях, використовувався для евакуації мирного населення з тимчасово окупованих території Запорізької та Донецької областей, що підтверджується довідкою, путьовими листами.

Вважав, що арешт в частині користування призводить до надмірного обмеження правомірної діяльності підприємницької діяльності ТОВ «СМІТ», засновником якого є власник транспортного засобу ОСОБА_3 , який є добросовісним набувачем транспортного засобу. У разі необхідності власник майна зобов`язується надати добровільно автомобіль на першу вимогу слідчого, забезпечити доступ до нього експертам.

З моменту вилучення транспортного засобу минуло достатньо часу для проведення будь-яких експертиз з речовим доказом, тому підстави для продовження існування арешту в частині користування відпали та арешт майна фактично порушує право власності законного власника та добросовісного набувача, що завдає шкоди підприємству. На даний час відсутні підстави для подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження в частині використання. В частині заборони відчуження та розпорядження, до вирішення питання по кримінальному провадженню, власник майна не заперечує.

На підставі викладеного, просив скасувати арешт транспортного засобу «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: WV1ZZZ2EZ76011314, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 в частині користування транспортним засоби (використання) і повернути його власнику ОСОБА_3 .

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судому засіданні клопотання підтримав і пояснив, що ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_6 кошти за придбаний автомобіль, ОСОБА_3 є добросовісним набувачем майна. Просив звернути увагу на те, що стосовно ОСОБА_6 здійснюється досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000478, № 0000051 стосовно ввезення на митну територію України автомобілів під виглядом гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, відповідні ухвали слідчих суддів містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вказує на те, що ОСОБА_6 займається протиправною діяльністю із використанням транспортних засобів.

ОСОБА_5 у судовому засіданні надав пояснення про те, що він познайомився із ОСОБА_6 , який займався продажем автомобілів, приблизно у серпні 2019 року. ОСОБА_6 пояснив, що у м Кривому Розі є два автомобілі Volkswagen, які треба продати. Вони разом поїхали до м. Кривого Рогу. ОСОБА_6 пояснив, що автомобілі арештовані, транспортний засіб «Volkswagen Crafter» він поставив на викуп, його треба продати. Потім автомобіль було передавано на штрафмайданчик до Бабушкінського відділенні поліції (приблизно у жовтні 2019 року). ОСОБА_5 займався продажем автомобілів, діючи в інтересах ОСОБА_6 . Знайшов покупця ОСОБА_3 , який купив «Volkswagen Crafter» за 10000 доларів США. Повідомив ОСОБА_6 , що треба перереєструвати автомобіль. ОСОБА_3 сказав, що віддасть кошти, коли автомобіль буде переоформлений. Потім ОСОБА_6 повідомив, що йому терміново потрібні кошти. Автомобіль у цей час був ще на штрафмайданчику. Чоловік на ім`я ОСОБА_8 , який працював на штрафмайданчику зателефонував і повідомив, що готовий договір купівлі-продажу. ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_3 і попросив розрахуватися за автомобіль. ОСОБА_5 забрав у ОСОБА_3 кошти в сумі 10000 доларів США і зателефонував ОСОБА_6 , щоб той забрав кошти. Останній повідомив, що гроші слід передати його дружині ОСОБА_9 на жилмасиві Перемога у м. Дніпрі. ОСОБА_5 поїхав до ОСОБА_9 , яка вийшла з квартири, забрала гроші, перерахувала їх, зателефонувала ОСОБА_6 і повідомила, що гроші отримала. Увечері ОСОБА_6 телефонував ОСОБА_5 і просив продати й інші транспортні засоби. ОСОБА_5 шукав покупців, продавав інші транспортні засоби, а кошти перераховував ОСОБА_6 на картку. ОСОБА_5 надав докази про перерахування коштів - квитанції про перерахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_6 , а також надав переписку з ОСОБА_6 у меседжері «вайбер», на якій видно, що він перераховував на картковий рахунок ОСОБА_6 № НОМЕР_6 грошові кошти за продані автівки, а також сфотографував і відправив кошти в сумі 10000 доларів США, які передав ОСОБА_3 за «Volkswagen Crafter». У подальшому ОСОБА_6 також передав технічний паспорт на «Volkswagen Crafter». Пояснив, що він працював із ОСОБА_6 до лютого 2021 року, потім дізнався, що останній подав заяву до ЄРДР і попросив його ( ОСОБА_7 ) написати заяву за фактом шахрайства, про те, що нібито ОСОБА_7 передавав кошти за автомобілі не йому, а його дружині, з якою він нібито посварився, сказав, що йому за це нічого не буде, на що ОСОБА_7 відмовився і перестав працювати із ОСОБА_6 .

Від прокурора ОСОБА_10 у судове засідання була надана заява, у якій він просив клопотання розглядати без його участі, оскільки зайнятий в іншому судовому засіданні, зазначив, що проти скарги заперечує.

Від слідчого ОСОБА_11 у судове засідання була надана заява, у якій він просив клопотання розглядати без його участі, просив відмовити у задоволенні, оскільки вважав, що транспортний засіб є речовим доказом, перереєстрований по підробленим документам.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_12 у судове засідання не заявився, про дату, місце та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, розглянувши клопотання, вивчивши надані матеріали, приходить до такого висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2022р. у справі № 201/5572/22 в межах кримінального провадження № 0000168 від 12.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України накладено арешт шляхом позбавлення права на розпорядження і користування на транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з можливістю його вилучення на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, визначеного органом досудового розслідування..

Як видно зі змісту ухвали про накладення арешту, до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_6 , про те, що невстановлені особи, у період часу з 18.01.2020р. по 30.01.2020р., знаходячись у невідомому місці, діючи за попередньою змовою групою осіб підробили офіційний документ, який в подальшому використали для перереєстрації права власності на транспортні засоби.

Під час досудового розслідування в якості потерпілого допитаний ОСОБА_6 , який повідомив про те, що приблизно у жовтні-листопаді 2019 року потерпілий домовився з мало йому знайомим ОСОБА_7 , який займався продажом підтриманих транспортних засобів, про те, що останній на усній основі приймає від потерпілого належні йому транспортні засоби: транспортний засіб марки «Volkswagen Transport», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , білого кольору, він: WV2ZZZ7HZ8H099205; транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , синього кольору, він: WV2ZZZ7HZ6X037015; транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , білого кольору, він: НОМЕР_1 , які в подальшому ремонтує на одному з СТО м. Дніпра, виставляє останні на продаж та отримує свою частку від продажу вказаних транспортних засобів. В подальшому, приблизно жовтні-листопаді 2019 року потерпілий ОСОБА_6 , знаходячись біля буд. 136А по вул. Набережна Перемоги у м. Дніпро, передав ОСОБА_7 належні йому на праві власності транспортні засоби: транспортний засіб марки «Volkswagen Transport», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , білого кольору, він: НОМЕР_3 ; транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , синього кольору, він: НОМЕР_10 ; транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_9 , білого кольору, він: НОМЕР_1 , ключі та свідоцтва про реєстрацію вищевказаних транспортних засобів.

В подальшому, ОСОБА_7 завірив потерпілого ОСОБА_6 про те, що триває тривалий процес ремонту вищевказаних транспортних засобів. З огляду на вищевказане, потерпілий ОСОБА_6 , довіряючи ОСОБА_7 , не турбував його, та поїхав до м. Стамбул, де перебував у період часу з 18.01.2020р. по 28.02.2020р. По приїзду до України потерпілий ОСОБА_6 дізнався від ОСОБА_7 про те, що належні йому вищевказані транспортні засоби були продані, шляхом підробки його підпису. На теперішній час потерпілий ОСОБА_6 залишився без належних йому вищевказаних транспортних засобів та без грошових коштів, отриманих ОСОБА_7 від їх продажу.

Також, як повідомив потерпілий ОСОБА_6 , він бачив свої транспортні засоби по вул. м. Дніпра, однак на останніх знаходилися інші державні реєстраційні номера, а саме: на транспортному засобі марки «Volkswagen Transport», 2008 року випуску, білого кольору, він: WV2ZZZ7HZ8H099205, замість державного реєстраційного номеру НОМЕР_7 , знаходився державний реєстраційний номер НОМЕР_11 ; на транспортному засобі марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: WV2ZZZ7HZ6X037015, замість державного реєстраційного номеру АЕ3223BI знаходився державний реєстраційний номер НОМЕР_12 ; на транспортному засобі марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , замість державного реєстраційного номеру НОМЕР_9 знаходився державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які він впізнав за зовнішнім виглядом.

В період часу з 18.01.2020р. по 28.02.2020р. потерпілий ОСОБА_6 перебував у Стамбулі, тому він не міг підписати вказані договір комісії №7849/20/000253 та акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000253 від 21.01.2020, про останній зазначає під час його допиту, та зазначає про те, що ніяких договір він не підписував.

Згідно листа з Головного сервісного центру МВС ГСЦ МВС в Дніпропетровській області:

- транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , з державним реєстраційним номером АЕ3884HK після 13.11.2013р. (власник ОСОБА_6 ) був перереєстрований на нового власника 24.01.2020 (власник ОСОБА_3 нові д.н.з. НОМЕР_2 ) та 08.10.2020р. (видача тимчасового реєстрового талону по дорученню чи іншого документу право користування). Вказані реєстраційні дії мали місце у ТСЦ 1249, що розташований за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, 31Д.

- транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , білого кольору, він: WV2ZZZ7HZ8H099205 після 30.03.2010р. (власник ОСОБА_6 ) був перереєстрований на нового власника 24.01.2020р. (власник ОСОБА_3 - нові д.н.з. НОМЕР_13 ) та 03.09.2020р. (власник ОСОБА_13 нові д.н.з. НОМЕР_11 ). Вказані реєстраційні дії мали місце у ТСЦ 1249, що розташований за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, 31Д.

- транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_8 , синього кольору, він: WV2ZZZ7HZ6X037015 після 03.10.2015 (власник ОСОБА_6 ) був перереєстрований на нового власника 21.01.2020 (власник ОСОБА_14 нові д.н.з. НОМЕР_12 ), 16.03.2021 (власник ОСОБА_15 нові д.н.з. НОМЕР_14 ) та 31.03.2021 (перереєстрація при переобладнанні без заміни номерних агрегатів). Вказані реєстраційні дії мали місце у ТСЦ 1249, що розташований за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, 31Д.

07.06.2022 отримано тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні ТСЦ МВС 1249, а саме: оригінали повного пакету документів, що стали підставою для перереєстрації транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: НОМЕР_10 , на ОСОБА_14 за д.н.з. НОМЕР_12 , що мало місце 21.01.2020, відповідно до яких встановлено, що 21.01.2020 між ТОВ «Укравтотрейд-групп», в особі ОСОБА_16 та ОСОБА_6 складений договір комісії №7849/20/000255, відповідно до якого ТОВ «Укравтотрейд-групп» зобов`язується за дорученням ОСОБА_6 вчинити від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: WV2ZZZ7HZ6X037015 д.н.з. НОМЕР_15 . Також ОСОБА_6 підписаний акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000255 від 21.01.2020;

- оригінали повного пакету документів, що стали підставою для перереєстрації транспортного засобу марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , на ОСОБА_3 , з д.н.з. НОМЕР_2 , що мало місце 24.01.2020, відповідно до яких встановлено, що 21.01.2020 між ТОВ «Укравтотрейд-групп», в особі ОСОБА_16 та ОСОБА_6 складений договір комісії №7849/20/000252, відповідно до якого ТОВ «Укравтотрейд-групп» зобов`язується за дорученням ОСОБА_6 вчинити від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: WV1ZZZ2EZ76011314 з д.н.з. НОМЕР_16 . Також ОСОБА_6 підписаний акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7849/20/000252 від 21.01.2020.

Згідно висновка експерта №СЕ-19/104-22/14881-ПЧ від 10.06.2022р. в документах, які стали підставою для перереєстрації вказаних транспортних засобів підпис в графі потерпілого, залишений не ОСОБА_6 , а іншою особою.

Таким чином, враховуючи той факт, що продажі вищевказаних транспортних засобів відбувалися без відома та без участі потерпілого ОСОБА_6 , їх перереєстрація є незаконною, шляхом підробки підпису останнього.

Як повідомив потерпілий в ході його додаткового допиту транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_3 , який наразі має д.н.з. НОМЕР_11 , він придбав за 13000 американських доларів; транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: НОМЕР_10 , який наразі має д.н.з. НОМЕР_14 , він придбав за 13 500 американських доларів; транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , який наразі має д.н.з. НОМЕР_2 , він придбав за 22 000 американських доларів. Таким чином, вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду приблизно 597 477 тис. грн., 75 коп. Транспортними засобами заволоділи незаконно, шляхом обману, зловживання довірою, та підробкою підпису потерпілого.

Відповідно, транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2008 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_3 , який наразі має д.н.з. НОМЕР_11 ; транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2006 року випуску, синього кольору, він: НОМЕР_10 , який наразі має д.н.з. НОМЕР_14 ; транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , який наразі має д.н.з. НОМЕР_2 є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Як видно з ухвали слідчого судді, арешт накладений на транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , оскільки той має значення речового доказу, є об`єктом кримінально протиправних дій, та є набутим кримінально протиправним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також може зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна, полягає також у доцільності проведення відповідних судових експертиз.

З матеріалів кримінального провадження видно, що автомобіль марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: WV1ZZZ2EZ76011314 ОСОБА_3 придбав на підставі договору комісії 21.01.2020р. №7849/20/000252, відповідно до якого ТОВ «Укравтотрейд-групп» зобов`язується за дорученням ОСОБА_6 вчинити від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: WV1ZZZ2EZ76011314 з д.н.з. НОМЕР_16 .

Натомість висновком експерта №СЕ-19/104-22/14881-ПЧ від 10.06.2022р. встановлено, що підписи від імені ОСОБА_6 на договорі комісії виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як видно зі змісту ухвали слідчого судді, арешт накладений без виклику у судове засідання представника власника. Відтак, останній має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Як видно зі змісту ухвали слідчого судді про накладення арешту, приймаючи рішення про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя виходив з того, що арешт накладається відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, відповідна почеркознавча експертиза, якою встановлено, що підписи на договорі комісії виконані не потерпілим ОСОБА_6 проведена, після чого ухвалою слідчого судді від 11.08.2022р. накладений арешт на транспортний засіб.

Після того, жодні слідчі дії у кримінальному провадженні не проводилися, відповідні вказівки прокурором слідчому не надавалися, жодній особі станом на момент розгляду цього клопотання не повідомлено про підозру.

Сам транспортний засіб не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008р., де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994р., Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Європейський суд з прав людини у справі «Свіргунець проти України» зазначив, що насамперед, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції вимагає, щоб будь-яке втручання органів державної влади у володіння майном відбувалося згідно із законом: відповідно до другого речення першого абзацу цієї статті будь-яке позбавлення власності має здійснюватися «на умовах, передбачених законом»; другий абзац надає державам право здійснювати контроль за користуванням, вводячи в дію «закони». До того ж, верховенство права, як один із основоположних принципів демократичного суспільства, є невід`ємною частиною всіх статей Конвенції (рішення у справі «Амуур проти Франції» (Amuur v. France), від 25.06.1996р., пункт 50, згадане рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), пункт 58).

Оскільки другий абзац статті 1 Першого протоколу до Конвенції повинен тлумачитися у контексті загального принципу, закріпленого в першому реченні цієї статті, має існувати розумна пропорційність між застосованими засобами та переслідуваною метою: Суд повинен визначити, чи був забезпечений справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу щодо цього та інтересами відповідної окремої компанії (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі « ОСОБА_17 та інші проти Італії» [ВП] (G.I.E.M.S.R.L. and Others v. Italy) [GC], заява № 1828/06 та 2 інші заяви, пункт 293, від 28.06.2018р.).

Будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обгрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур (рішення у справі «Лекіч проти Словенії» [ВП] (<...>) [GC], заява № 36480/07, пункт 95, від 11.12.2018р.).

У справі FILKIN v. PORTUGAL, яка стосується негативних правових наслідків, які можуть настати для держави, якщо в межах кримінального провадження необгрунтовано застосовується арешт майна особи, підозрюваної у вчиненні злочину. Зокрема арешт було застосовано на 3 роки, після чого знято. У зв`язку з цим Суд встановив порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (захист права власності).

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що за загальним правилом, визначеним у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно із ст. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.).

Правовомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, передача в позику, знищення, переробка і т. ін.).

У сукупності ці правомочності вичерпують усі надані власнику можливості. Причому інколи всі разом або деякі з них можуть належати і не власнику, а іншому володільцю майна, наприклад, довірчому власнику майна, орендатору тощо. На відміну від прав власника, правомочності іншого законного володільця, навіть зі схожими правомочностями власника, не тільки не виключають прав самого власника на це майно, а й зазвичай виникають із його волі і в передбачених ним межах (наприклад, договір найму, договір управління майном).

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма суб`єктами права.

Отже, правомочності власника та межі здійснення ним прав встановлені законом.

На переконання слідчого судді, будь-які умисні дії щодо майна включаються в поняття «розпорядження» - правомірності власника.

Зважаючи на встановлену наявність у транспортного засобу ознак речового доказу, завдання кримінального провадження і мета арешту не вимагають його недоторканості і збереження безпосередньо в тому стані, в якому він був виявлений під час вчинення кримінального правопорушення. Тобто звичайне зношення майна в природніх умовах не зашкодить його використанню з визначеною метою.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує те, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено.

Заборона на володіння та користування цим транспортним засобом не є пропорційною, оскільки, як видно із матеріалів клопотання, транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , з д.н.з. НОМЕР_2 задіяний в організації перевезення пасажирів та закріплений за міським автобусним маршрутом загального користування № 23 «ж/м Ломівський (вул. Шолохова) - вул. Глинки». З моменту повномасштабної війни рф проти України 24.02.2022р. залучався для перевезення військових ЗСУ для виконання бойових завдань в Харківській, Запорізькій, Донецькій, Київських областях, використовувався для евакуації мирного населення з тимчасово окупованих території Запорізької та Донецької областей, що підтверджено довідкою керівника ТОВ «С.М.І.Т» ОСОБА_3 , путьовим листом.

ОСОБА_3 зазначив у клопотанні, що у разі необхідності, він зобов`язується надати добровільно автомобіль на першу вимогу слідчого, забезпечити доступ до нього експертам.

Разом з цим, відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази можуть бути передані законному володільцю на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Транспортний засіб вилучений 19.10.2022р. за актом прийняття-передачі, але зберігається під небом на спеціалізованому майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Передова, 427.

Тому, зважаючи на відсутність даних щодо порушених інших кримінальних проваджень, в яких фігурує вказаний транспортний засіб, а також того, що в рамках даного кримінального провадження не всі слідчі дії із ним проведені, слідчий суддя вважає за можливе передати ТЗ нинішньому власнику ОСОБА_3 , однак лише з метою користування, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна у частині заборони користування транспортним засобом.

На підставі вищевикладеного та керуючись 170-175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2022р. у справі № 201/5415/22 в межах кримінального провадження № 0000168 від 12.02.2022р. за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 11.08.2022р. у справі № 201/5415/22 в межах кримінального провадження № 0000168 від 12.02.2022р. за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України на транспортний засіб марки «Volkswagen Crafter», 2006 року випуску, білого кольору, він: НОМЕР_1 , з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на розпорядження і користування скасувати в частині позбавлення права користування ОСОБА_3 або його уповноваженому представнику.

Заборонити ОСОБА_3 розпоряджатись вказаним транспортним засобом, відчужувати, розбирати його повністю або частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти письмово слідчого/дізнавача, прокурора про зміну місця зберігання (гаражування) транспортного засобу та надавати доступ до місця його зберігання за першою вимогою слідчого/дізнавача і, за необхідності, за вимогою слідчого/дізнавача доставляти вищевказаний транспортний засіб для проведення слідчих дій.

Уповноваженій особі органу досудового розслідування, прокурору у кримінальному провадженні або іншій уповноваженій особі попередити ОСОБА_3 під розпис про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України в разі вчинення будь-яких незаконних дій щодо арештованого транспортного засобу.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 27 грудня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1