Справа № 489/989/21
Номер провадження 1-кп/489/380/23
УХВАЛА

Іменем України

18 січня 2023 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представників потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаєві, громадянина України, офіційно працюючого ПП " ОСОБА_14 ", раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

встановив

Відповідно до обвинувального акту 12.04.2020 приблизно о 12:40 год. ОСОБА_13 , знаходячись у приміщенні супермаркету "33 м2", розташованого за адресою: м. Миколаїв, просп. Центральний, 261, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс удар правою рукою в область обличчя, потім ногою в область живота, від чого потерпілий впав на підлогу, тим самим ОСОБА_13 спричинив пошкодження потерпілому у вигляді припухлості м`яких тканин в ділянці підборіддя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_13 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, вказав на те, що йому зрозуміло, що звільнення за строками давності є нереабілітуючими обставинами і він має право на повноцінний судовий розгляд. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечував щодо звільнення ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Потерпілий та представник потерпілого проти задоволення клопотання заперечували, вказали, що обвинувачений повинен понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, за таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Суд враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в справі №192/3301/16-к від 25.02.2021 відповідно до якої звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 598/1781/17 від 17.06.2020).

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі, в розшук не оголошувався, кримінальних правопорушень в межах строку давності не скоював і з дня вчинення кримінального проступку, сформульованого в обвинувальному акті, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, сплинуло більше двох років. Крім того, ОСОБА_13 погоджується на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

З огляду на викладене та враховуючи наявність юридичних фактів, визначених ст. 49 КК України, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст. 284, ст. 286, ст. 370 - 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд

постановив

Клопотання захисника задовольнити.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0001252, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.04.2020, за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1