СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1465/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2022 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження номер 0002857, внесене до ЄРДР 14.10.2022 року за обвинуваченням неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Буча Київської області, громадянки України, циганки, не одруженої, не працюючої, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без місця реєстрації, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_3 , законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.10.2022, приблизно о 14 годині, неповнолітня ОСОБА_3 ходячись в парку «Юність», що розташований за адресою: місто Київ вул. Покотила (біля Храму Святителя Спиридона Триміфунтського, що по проспекту Леся Курбаса, 7Д в місті Києві), в умовах воєнного стану, відкрито викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: грошові кошти в сумі 525 гривень, завдавши цим потерпілій матеріальну шкоду.

Так, неповнолітня ОСОБА_3 , не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, відчуваючи потребу в грошових коштах, вирішила здобувати кошти для особистих потреб шляхом незаконного заволодіння майном громадян.

З метою відшукування предмету злочинного посягання, неповнолітня ОСОБА_3 , 14.10.2022, приблизно о 13 год. 50 хв., на громадському транспорті, прибула до парку «Юність», що знаходиться по вулиці Покотила в місті Києві, де звернула свою увагу на раніше їй незнайому громадянку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка сиділа на лавочці за вищевказаною адресою, тримаючи в руках відритий гаманець з грошовими коштами, які неповнолітня ОСОБА_3 і вирішила відкрито викрасти.

З метою реалізації свого злочинного умислу та особистого збагачення, направленого на відкрите викрадення чужого майна, неповнолітня ОСОБА_3 , під надуманим приводом, завела розмову з ОСОБА_8 та, в подальшому, шляхом ривка, вихопила з гаманця ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 525 гривень, після чого, остання почала кричати та вимагати від неповнолітньої ОСОБА_3 повернення належного їй майна. В цей час, неповнолітня ОСОБА_3 , з метою подолання опору потерпілої ОСОБА_8 , продовжуючи тримати в руках викрадені грошові кошти потерпілої, з явною неповагою до ОСОБА_8 , принижуючи її гідність, здійснила плювок в обличчя ОСОБА_8 , після чого, з викраденим майном з місця злочину втекла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

28 жовтня 2022 року між прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та неповнолітньою ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, у присутності захисника ОСОБА_7 та законного представника неповнолітньої ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та неповнолітня обвинувачена ОСОБА_3 та її законний представник ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 зобов`язалась під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою вину. ОСОБА_3 повинна понести за вчинений нею злочин покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки.

В угоді отримана згода неповнолітньої обвинуваченої та її законного представника на призначення вказаного покарання. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Неповнолітня обвинувачена, яку підтримав захисник, та законний представник в судовому засіданні також просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується неповнолітня ОСОБА_3 умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченої надана правильна правова кваліфікація за ч. 4 ст. 186 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженого сторонами цієї угоди покарання.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповдіно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 28 жовтня 2022 року між прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , та неповнолітньою ОСОБА_3 про визнання винуватості.

Неповнолітню ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 жовтня 2022 року покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 2 роки та відповідно до ст. 76 КК України покласти на неї наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши її з-під варти в залі суду.
Поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за вимогою; не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роз`яснивши наслідки невиконання покладених на неї обов`язків.
Речові докази по справі:

грошові кошті в розмірі 525 грн. - повернути потерпілій ОСОБА_8 за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суд шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1