Дата документу 26.12.2022Справа № 643/8296/19
Провадження № 1-кп/554/1000/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2022 м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участюсекретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001683 від 28.03.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюма Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 22.10.2015 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 25.12.2015 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 16.11.2017 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці; 17.07.2019 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, за яким на теперішній час відбуває покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

28.03.2018 близько 03:00, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля кіоску Кулиничі», що розташований за адресою: м. Харків, пр. Московський, 57/63 м. Харкова, разом із малознайомим ОСОБА_4 , з яким у нього виникли особисті неприязні відносини з приводу словесного конфлікту, що склався між ними. Після нього, ОСОБА_6 в ході виниклого конфлікту, спровокував сварку з ОСОБА_4 , яка згодом переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_6 , діючи умисно та протиправно, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в ділянку носу зліва.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 09/1001 -С/2019 від 07.05.2019, у ОСОБА_4 мали місце наступні тілесні ушкодження: травма кісток носу у вигляді перелому носової кістки, гематома потиличної області зправа. Вказані ушкодження виникли від ударної дії тупого твердого предмета (ів) і могли бути отримані в строк не пізніше дати звернення в лікувальну установу.

За ступенем тяжкості: травма кісток носу у вигляді перелому носової кістки належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів 21 дня), згідно п.п. 2.3.1. а, б, в, і 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995; гематома викликала незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6, відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_6 кваліфікована за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 звернулись до суду з клопотаннями, в яких прохали закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України, та звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 в суді зазначив, що при вирішенні клопотань покладається на розсуд суду.

Прокурор підтримала клопотання обвинуваченого та захисника у повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Суд вважає за необхідне, в чергове, роз`яснити обвинуваченому, що звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючими обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ч.1 ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України, строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг. Слід зазначити, що відповідно до вимог ст.ст. 372, 374 КПК України дані щодо події злочину, складу злочину та доведеності чи недоведеності вини особи можуть бути зазначені судом лише у вироку суду.

Відповідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності та вона не ухилялася від слідства або суду і не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, події якого мали місце 28.03.2018, що відповідно до ст.12 КК України віднесено до кримінального проступку.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно з обвинувальним актом 28.03.2018 і ця обставина у суді учасниками процесу не заперечувалася. Більш того, ОСОБА_6 на теперішній час відбуває покарання за вироком 17.07.2019 Ізюмським міськрайонним судом Харківської області від 17.07.2019 за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України, події яких мали місце 22.03.2018.

Відповідно до ст.12, п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотань обвинуваченого та захисника, закінчився 3-х річний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2-6 ст.49 КК України.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами ч1 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

У відповідності до ч.2 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявлених клопотань та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає можливим задовольнити клопотання та звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, закривши стосовно нього кримінальне провадження за ч.2 ст. 125 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Стосовно ОСОБА_6 в рамках цього кримінального провадження запобіжний захід не обирався.

Потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 314-316, 369-372, 615 КПК України, п.2 ч.1 ст.49 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника та обвинуваченого про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001683 від 28.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1