Справа №345/2733/22
Провадження № 1-кп/345/87/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000502 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, проживаючого в цивільному шлюбі, має на утриманні одну малолітню дитину, учасника бойових дій, не працюючого, громадянина України, не судимого згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив викрадення людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань та вчинив вимогу передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим, обмеженням прав, свобод, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб .

Кримінальні правопорушення вчинені за наступних обставин.

10 квітня 2019 року, близько 18.40 год. ОСОБА_3 , за попередньою

змовою групою осіб із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 на автомобілях «Audi A6» під керуванням ОСОБА_8 , та «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 прибули до будинку АДРЕСА_2 . Там, діючи спільно, та погоджено між собою, згідно відомого усім членам групи злочинного плану, ОСОБА_11 за допомогою засобу стільникового зв`язку викликав на вулицю ОСОБА_12 , і разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_6 очікували потерпілого біля входу в будинок. В той час, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_3 , у відповідності до відведеної їх злочинної ролі, з метою демонстрації потерпілому та членам його сім`ї можливості застосування насильства, залишилися стояти неподалік від будинку. В подальшому, коли ОСОБА_12 вийшов на вулицю ОСОБА_6 , в присутності інших учасників злочинної групи, пред`явив вимогу передачі грошових коштів у сумі 10000 гривень за повернення боргу. У момент заперечення ОСОБА_12 існування боргу та не бажання спілкуватися і передавати грошові кошти, ОСОБА_6 висловлено погрозу застосування насильства до потерпілого. Після цього ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на автомобілях марки «Mercedes-Benz» із номерним знаком республіки Польща НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 , та марки «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 прибули до будинку АДРЕСА_2 , де при вході у вказаний будинок де почали очікувати на потерпілого ОСОБА_12 .У момент коли ОСОБА_12 вийшов у двір будинку, ОСОБА_6 в присутності інших учасників злочинної групи висловлено вимогу передачі грошових коштів вже у сумі 50000 гривень та нібито неустойку за несвоєчасне повернення боргу. Заперечуючи існування боргу, ОСОБА_12 намагався пройти до будинку, в той час ОСОБА_7 наніс потерпілому удар кулаком у голову, а в слід за його діями ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , а також ОСОБА_6 ,

ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , почали наносити ОСОБА_12 удари руками та ногами в різні частини тіла. Після цього ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та зі згоди і відома ОСОБА_9 , погрузили ОСОБА_12 у багажне відділення автомобіля «Mercedes-Benz» із номерним знаком республіки Польща НОМЕР_2 . При цьому, вказані особи, з початку руху автомобіля і до виїзду із двору на проїжджу частину вулиці Т.Г. Шевченка, застосовуючи насильство у вигляді нанесення ударів металевою кришкою багажного відділення по ногах ОСОБА_12 та намагалися закрити останнього в обмеженому темному просторі. В подальшому потерпілого ОСОБА_12 переміщено на заднє сидіння автомобіля «Mercedes-Benz» та вивезено із смт. Войнилів у гаражний кооператив розташований у м. Калуш.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12.04.2019, близько 18.00 год., ОСОБА_3 , під час викрадення потерпілого ОСОБА_12 , а саме, коли останній знаходився у салоні автомобіля «Mercedes-Benz» під керуванням ОСОБА_11 , погрожував йому вбивством. При цьому ОСОБА_3 почав демонструвати потерпілому ніж. Того ж дня ОСОБА_3 спільно із ОСОБА_6 і ОСОБА_11 на автомобілі «Mercedes-Benz», під керуванням ОСОБА_11 ,доставили ОСОБА_12

у гаражний масив що по вулиці Литвина у м. Калуш, куди того ж дня о 18 год 20 хв, на автомобілі «ВАЗ 2108» д.н.з. НОМЕР_1 , прибули ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а згодом і ОСОБА_9 .. Там, всі учасники злочинної групи, перемістили потерпілого ОСОБА_12 із салону автомобіля марки «Mercedes-Benz у гаражне приміщення № НОМЕР_3 , яке перебувало в користуванні ОСОБА_11 . Перебуваючи у гаражному приміщенні ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , продовжували погрожувати потерпілому ОСОБА_12 позбавленням волі шляхом поміщення у погріб який був в гаражі, а також застосовуючи фізичне насильство, яке виразилося у нанесенні ударів всіма співучасниками потерпілому в різні частині тіла. Діючи спільно та погоджено між собою, повторно поставили перед останнім категоричну вимогу передати їм грошові кошти в сумі 250000 гривень, або безоплатно переписати право власності на належний потерпілому автомобіль марки «Lexus RX 300» на вказану ними особу. В момент вчинення вимагання, коли злочинні дії із викрадення особи ОСОБА_12 були викриті працівниками поліції, то учасники злочинної групи ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , перебуваючи у гаражному приміщенні № НОМЕР_3 , з метою уникнення відповідальності та надання своїм діям вигляду цивільно-правових договірних відносин, погрожуючи фізичною розправою та чинячи своїми жестами і висловами психологічний тиск на потерпілого, примусили ОСОБА_12 написати мниму боргову розписку, згідно якої потерпілий ОСОБА_14 зобов`язувався повернути ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 250000 гривень, які той начебто позичив на придбання автомобіля марки «Lexus RX 300», а у випадку неповернення грошових коштів повернути придбаний автомобіль. При цьому, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_11 , не припиняючи своїх погроз застосування фізичного насильства, змусили потерпілого ОСОБА_14 повідомити працівникам поліції неправдиву інформацію про відсутність будь-яких протиправних посягань на його волю та здоров`я з їхньої сторони.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, тобто як викрадення людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань та вимога передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим, обмеженням прав, свобод, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, обставини вчинення ним кримінальних правопорушень підтвердив відповідно до викладеного. Розкаявся у вчиненому, просив суворо його не карати.

Захисник обвинуваченого просить суд при призначенні покарання, врахувати визнання його підзахисним вини, що у вчиненому розкаявся . Крім того його підзахисний має на утриманні малолітню дитину, є учасником бойових дій у зоні АТО, має бойове пораненя та нагороджений відзнакою «Боєць ветеран ДУК ПС».

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєних кримінальних правопорушеннях та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 146 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі,за ч. 2 ст. 189 КК України - із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_12 подав у судове засіданнія заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру щодо обвинуваченого не має, щодо призначення обвинуваченому покарання поклався на розсуд суду.

У відповідності до ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку визнати недоцільним дослідження доказів по справі стосовно фактичних обставин справи і обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки він не заперечує проти цього, а інші учасники судового розгляду дали на це згоду. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого суд не вбачає, а до пом`якшуючих його вину обставин суд відносить щире каяття у вчиненному.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винуватого, який на «Д» обліку у психіатра та нарколога не числиться, скарг за місцем проживання на нього не поступало,має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учасником бойових дій у зоні АТО, має пораненя та нагороджений відзнакою «Боєць ветеран ДУК ПС», думку потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені різними статтями Особливої частини Кримінального кодексу України, суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання із врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Згідно ст.69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

Під час розгляду справи встановлено, що обвинувачений щиро покаявся у вчиненому,має на утриманні малолітню дитину, є учасником бойових дій у зоні АТО, має порання та нагороджений відзнакою «Боєць ветеран ДУК ПС», потерпілий на суворому покаранні не наполягає, а тому враховуючи пом`якшуючі обставини, суд вважає, що дані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.2 ст.189 КК України й приходить до переконання що слід призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи вимоги ст. 65 КК України щодо необхідності й достатності призначення покарання для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливі при ізоляції його від суспільства з обранням покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, відповідно до рекомендованого листа міністерства юстиції Чеської республіки від 26.09.2022 року ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 утримувався під вартою в Чеській Республіці з 02.04.2022 року до 07.09.2022 року.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_3 був затриманий 07.09.2022 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 08.09.2022 року ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з 07.09.2022 року по 14.10.2022 року.

Ухвалою Калуського міськрайоного суду Івано-Франківської області від 04.10.2022 року ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з 14.00 год. 04.10.2022. Також ухвалою від 30.11.2022 року строк тримання під вартою обвинуваченому був продовжений на 60 календарних днів до 28.01.2023 року.

Згідно ч.5 ст. 72 КК України визначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день .

Тому обвинуваченому слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, та призначити покарання:

за ч. 2 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік,

за ч. 2 ст. 189 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 02.04.2022 року з часу фактичного затримання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу залишити без змін обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Речові докази: мобільний телефон Xiaomi з імеі кодами1 . НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , з сім картою НОМЕР_7 , штани та курку, які були вилучені під час обшуку 04.05.2019 року та передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області - повернути законному володільцю ОСОБА_3 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя