Провадження № 1-кп/522/455/23
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2023 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кутаїсі, республіки Грузії, білоруса, громадянина Республіки Білорусь, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, неодруженого, без постійного місця мешкання, раніше не засудженого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , завідомо знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан; а відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб воєнний стан в Україні продовжено; також відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року воєнний стан в Україні продовжено строком на 90 діб, 10.07.2022 року знаходився у будівлі розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснювалися будівельні роботи та куди він мав вільний доступ.
У вказаному місці у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання він визначив вібро-шліфувальну машинку «Makita BO3711», яка належала потерпілому ОСОБА_5 .
Реалізуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх злочинних дій та настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись що його злочинні дії залишаються непомітними та носять таємний характер, діючи умисно викрав вібро-шліфувальну машинку «Makita BO3711».
Виконавши всі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, з метою завершення свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , разом з викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальний збиток на суму 900 гривень.
Крім того, ОСОБА_3 , завідомо знаючи, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан; а відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб воєнний стан в Україні продовжено; також відповідно до Указу Президента України від 17.05.2022 № 341/2022«Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року воєнний стан в Україні продовжено строком на 90 діб, 17.07.2022 року знаходився в будівлі за адресою: місто Одеса, вулиця Велика Арнаутська 47, куди мав вільний доступ та де здійснював будівельні роботи.
У вказаному місці у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання він визначив дві переносні галогені прожектори «TOPEX 94W036», які знаходились за вищевказаною адресою та належали потерпілому ОСОБА_5 .
Реалізуючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, розуміючи протиправність своїх злочинних дій та настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що його злочинні дії залишаються непомітними, діючи умисно викрав дві переносні галогені прожектори «TOPEX 94W036», кожна вартістю 800 гривень.
В подальшому ОСОБА_3 разом із викраденим майном зник з місця вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1600 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи наданих органами досудового слідства доказів щодо цих обставин.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надавши заяву, відповідно до якої просить розглядати обвинувальний акт за його відсутності у зв`язку із занятістю.
За згодою учасників процесу, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, та вирішено обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи та дослідженням письмових доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 :
-за епізодом вчинення крадіжки 10.07.2022 року - за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
-за епізодом вчинення крадіжки 17.07.2022 року - за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах строку покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, обставини вчинення злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, щире каяття, дані про особу винного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, тому на підставі ст.75 КК України вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_3 саме такого виду покарання.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 377 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 за даним кримінальним провадженням не застосовувався.
Речові докази по справі:
-вібро-шліфувальну машинку «Makita BO3711» та дві переносні галогені прожектори «TOPEX 94W036» - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

22.03.2023