Провадження № 1-кп/639/117/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 01.06.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000172 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Під час підготовчого судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , останній перебуваючи на свободі може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він не з`являвся до суду протягом тривалого часу з об`єктивних причин, жодним чином не збирається впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, має на утриманні дружину та малолітню дитину ОСОБА_7 , 2022 р.н.

Захисник ОСОБА_6 підтримала позицію обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_5 просив вирішити клопотання прокурора на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що 17.08.2020 року ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з альтернативним запобіжним заходом в вигляді застави та визначено суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42 040 гривень. 18.08.2020 року гр. ОСОБА_8 було внесено вищевказану суму на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, у зв`язку із чим обвинувачений ОСОБА_4 був звільнений з-під варти.

Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного суду від 12.10.2020 року було частково скасовано ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.08.2020 року в частині обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_4 . Таким чином, строк дії альтернативного запобіжного заходу закінчився в день винесення ухвали апеляційною інстанцією.

З 23.09.2021 року обвинувачений ОСОБА_4 жодного разу не з`явився в судове засідання, тобто ухилявся від явки до суду. Так, на адресу фактичного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 надсилалися повістки про виклик до суду, однак у судове засідання, що були призначені на 26.10.2021 року о 14:00 год., 18.11.2021 року о 14:00 год., 02.12.2021 року о 14:30 год., 24.12.2021 року о 10:30 год., 20.01.2022 року о 14:00 год., 09.02.2022 року о 14:00 год., 25.02.2022 року о 11:00 год. 02.08.2022 року о 10:00 год., 12.10.2022 року о 10:00 год., 10.11.2022 року о 11:00 год., 13.12.2022 року о 10:00 год. та 11.01.2023 року о 11:00 год., останній не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Крім того, ухвалою суду від 26.10.2021 року було надано судове доручення органу досудового розслідування щодо здійснення приводу обвинуваченого у судове засідання, яке було призначено на 18.11.2021 року о 14 год. 00 хв., однак вищевказана ухвала суду не виконана, обвинувачений у судове засідання не доставлений.

На виконання вищевказаної ухвали суду надійшов рапорт ДОП ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 15.11.2021 року, з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 не проживає, оскільки за цією адресою знаходиться автосервіс. Місце проживання обвинуваченого на теперішній час невідоме.

Також, ухвалами суду від 18.11.2021 року, 02.12.2021 року, 24.12.2021 року, 20.01.2022 року, 09.02.2022 року та 13.12.2022 року були надані судові доручення органу досудового розслідування щодо встановлення місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_4 та здійснення його приводу у судове засідання, однак вищевказані ухвали суду не виконані, обвинувачений у судове засідання не доставлений, місце проживання ОСОБА_4 було не встановлено.

Разом з цим, на виконання ухвали суду від 11.01.2023 року обвинувачений ОСОБА_4 був доставлений з лікарні №4 м. Дніпро до Жовтневого районного суду м. Харкова для розгляду вищевказаного кримінального провадження.

В подальшому ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 21.04.2023 року включно.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є умисним нетяжким злочином, санкцією якого передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

При вирішенні клопотання прокурора суд враховує існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може:

- переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти волі, честі та гідності особи, за яке законом передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відомості про його особу, систематичне ухилення останнього від явки до суду свідчать про можливість останнього до переховування від суду;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки, маючи процесуальний статус обвинуваченого та залишаючись на свободі, останньому буде відомо місце мешкання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, на теперішній час наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на потерпілих та свідків, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що обвинувачений не має постійного стабільного джерела доходу, перебуваючи поза умовами ізоляції від суспільства, зможе в подальшому вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Крім того, останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень, йому інкримінується вчинення декількох епізодів злочинної діяльності під час звільнення від відбування призначеного йому судом покарання з випробуванням.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховується: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого, який має цукровий діабет І ступеня; 3) репутацію обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень, йому інкримінується вчинення декількох епізодів злочинної діяльності під час звільнення від відбування призначеного йому судом покарання з випробуванням; 4) поведінку ОСОБА_4 , який достовірно знаючи про розгляд кримінального провадження за ч.2 ст. 146 КК України, систематично ухилявся від явки до суду, що свідчить про те, що ОСОБА_4 в будь-який момент може покинути фактичне місце проживання з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності; 5) даних про особу обвинуваченого, який має дружину та малолітню дитину на утриманні, є військовослужбовцем, немає постійного місця проживання у м. Харкові.

Суд враховує, що наявність в обвинуваченого ОСОБА_4 дружини та малолітньої дитини на утриманні, хоча і заслуговує на увагу, проте суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшує.

За таких обставин інший більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, переховування від суду.

Стороною захисту на теперішній час не доведено, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, зменшились або відпали в такому обсязі, що є достатніми для переконання суду в необхідності обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, в зв`язку із чим клопотання сторони захисту є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, тобто до 12.06.2023 року.

Таким чином, вважаю, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, вчиненого із погрозою застосуванням насильства та застосуванням насильства щодо потерпілих.

Крім того, до початку судового засідання захисником ОСОБА_9 було подано до суду клопотання про проведення судового розгляду у справі у режимі відеоконференції за її участю поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 , думку інших учасників судового процесу, які просили вирішити вказане питання на розсуд суду, дослідивши матеріали справи в частині заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Частина 2 статті 336 КПК України передбачає, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

У зв`язку із введенням воєнного стану та збройної агресії на території України, Верховний Суд надіслав лист «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 до апеляційних судів, в якому, серед іншого, зазначив про те, що якщо через об`єктивні обставини учасник кримінального провадження не може брати участь у засіданні в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою технічних засобів, визначених КПК України, як виняток можна допускати участь такого учасника в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою інших засобів, при цьому треба звернути увагу на роз`яснення такому учаснику його процесуальних прав та обов`язків.

Отже, у клопотанні про забезпечення судового розгляду в режимі відеоконференції повинні бути не лише наведені обставини, на які учасник судового провадження посилається як на підставу для задоволення клопотання, але й обов`язково надані докази, якими обґрунтовується застосування однієї з підстав зазначеної в ч. 1 ст. 336 КПК України.

Прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

Спосіб участі у режимі відеоконференції має винятковий характер, повинні насамперед існувати причини, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони чи її представника в судовому засіданні.

Однак, всупереч положенням ст. 336 КПК України адвокат ОСОБА_9 не наводить виключних об`єктивних обставин, які б дали підстави проводити судові засідання в режимі відеоконференції за її участю поза межами суду із застосуванням власних технічних засобів. Сам по собі факт звернення із клопотанням не є безумовною підставою для його задоволення.

Захисником не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що вона не має можливості брати безпосередню участь в судовому засіданні або через відеоконференцзв`язок з іншим судом на території України.

За таких обставин, будь-яких правових підстав для призначення судового засідання у режимі відеоконференції за участю захисника ОСОБА_9 у суду немає, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Крім того, до початку судового засідання захисником ОСОБА_9 було подано до суду клопотання про онлайн - трансляцію судових засідань технічними засобами на YouTube каналі.

Заслухавши думку учасників судового процесу, які просили вирішити вказане питання на розсуд суду, дослідивши матеріали справи в частині заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ у судах відбувається відкрито, крім випадків, установлених законом. У відкритому судовому засіданні мають право бути присутніми будь-які особи. У разі вчинення особою дій, що свідчать про неповагу до суду або учасників судового процесу, така особа за вмотивованим судовим рішенням може бути видалена із зали судового засідання.

Особи, присутні в залі судового засідання, представники засобів масової інформації можуть проводити в залі судового засідання фотозйомку, відео - та аудіозапис з використанням портативних відео - та аудіотехнічних засобів без отримання окремого дозволу суду, але з урахуванням обмежень, встановлених законом. Трансляція судового засідання здійснюється з дозволу суду.

Проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, а також трансляція судового засідання повинні здійснюватися без створення перешкод у веденні засідання і здійсненні учасниками судового процесу їхніх процесуальних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України однією з засад кримінального провадження є гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами.

Згідно з ч. 6 ст. 27 КПК України проведення в залі судового засідання фотозйомки, відеозапису, транслювання судового засідання по радіо і телебаченню, а також проведення звукозапису із застосуванням стаціонарної апаратури допускаються на підставі ухвали суду, що приймається з урахуванням думки сторін та можливості проведення таких дій без шкоди для судового розгляду.

Суд зобов`язаний забезпечити гласність та відкритість судового розгляду кримінального провадження, але при цьому суворо дотримуватися вищевказаних норм, які направлені на захист права осіб - учасників кримінального провадження, на повагу до особистого життя.

В рекомендаціях № 19 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про надання через ЗМІ інформації про кримінальні процеси» від 10.07.2003 року зазначено, що пряма трансляція ЗМІ із зали судових засідань та зйомка такого засідання підлягають забороні завжди, крім тих випадків, коли це прямо дозволяє закон чи уповноважений судовий орган. Трансляцію та зйомку можна дозволити лише в тому разі, якщо вони не створюють небезпеки впливу на потерпілих, свідків, учасників судового розгляду, суддів.

Частиною 4 ст. 352 КПК України встановлена законодавча заборона перебування недопитаних свідків в залі судового засідання під час судового розгляду.

Зважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні ще не заслухані показання сторін, не допитані всі потерплі та свідки обвинувачення, суд приходить до висновку, що проведення судового засідання в режимі онлайн-трансляції може призвести до розголошення показань, що може завадити повному і об`єктивному судовому розгляду кримінального провадження.

Крім того, дослідження в судовому засіданні в режимі онлайн-трансляції доказів на підтвердження чи спростування винуватості буде сприяти обізнаності свідків про хід кримінального провадження, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Разом з тим, відповідно до положень КПК України судом здійснюється повна відеофіксація судового провадження за допомогою офіційних технічних засобів, що достатнім чином забезпечує дотримання принципу гласності і відкритості судового провадження, закріпленого у ст. 27 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 27, 177, 178, 183, 315, 336, 369 - 372, 376, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 12 червня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про здійснення судового провадження по кримінальному провадженню №0000172 від 01.06.2020 року за її участю у дистанційному режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про онлайн - трансляцію судових засідань технічними засобами на YouTube каналі - відмовити.

Копію цієї ухвали щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 направити для виконання до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1