УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року

м. Київ

справа № 185/3979/21

провадження № 51-1337ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року, які постановлені в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000132, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Суть питання

За вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він 30 березня 2021 року о 18 год 00 хв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходив повз занедбану будівлю, розташовану в м. Павлоград Дніпропетровської області, в районі ВСК «Юність» (вул. Заводська, 22), біля якої знаходилась компанія неповнолітніх, яку ОСОБА_5 спровокував на кофлікт. В результаті якого дістав з лівої кишені куртки складний ніж та, бажаючи настання смерті, наніс неповнолітньому ОСОБА_6 , який схопив його за праву руку і прохав заспокоїтись, удари ножем в область правого плеча, лівої сідниці та один удар ножем із значною силою в життєво-важливий орган - грудну клітину (область серця). Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив неповнолітньому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, від яких останній помер неподалік від місця скоєння злочину.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 29 листопада 2022 року залишив ухвалу місцевого суду стосовно ОСОБА_5 без змін.

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у місцевому суді.

Обґрунтовуючи наведене захисник вважає, що судами було порушено право на захист засудженого, оскільки матеріали кримінального провадження у цій справі не містять необхідних документів, які підтверджують повноваження захисника зазначені ч. 1 ст. 50 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), який приймав участь під час судових розглядів у судах попередніх інстанцій.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

За ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Ознайомившись із касаційною скаргою та доданими до неї судовими рішеннями, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не містить підстав для її задоволення.

Єдиною підставою оскарження судових рішень захисник ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі визначає відсутність в матеріалах провадження зазначених у ч. 1 ст. 50 КПК України документів, які підтверджують повноваження захисника ОСОБА_7 , котрий брав участь у розгляді в судах першої та апеляційної інстанцій. Скаржник вважає, що сам по собі цей факт свідчить про істотне порушення права засудженого на захист.

Як слідує з судових рішень, ОСОБА_5 засуджено за скоєння особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 52 КПК України, участь захисника в цьому кримінальному провадженні є обов`язковою. При цьому під час судового розгляду в суді першої інстанції, а також під час апеляційного перегляду вироку суду в судових засіданнях брав участь захисник ОСОБА_7 , дані про якого містяться в Єдиному реєстрі адвокатів України і будь-яка інформація про припинення чи зупинення ним адвокатської діяльності у вказаному Реєстрі відсутня.

Окрім формального посилання на відсутність в матеріалах провадження документів на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_7 як захисника в цьому кримінальному провадженні, в касаційній скарзі адвоката ОСОБА_4 (як і в судових рішеннях) відсутні будь-які відомості, які в указували на те, що в судах першої та апеляційної інстанцій засуджений (чи будь-який інший учасник кримінального провадження) ставив під сумнів наявність у адвоката ОСОБА_7 відповідних повноважень захисника, заявляв йому відводи, просив його замінити чи заявляв про неефективний захист адвоката ОСОБА_7 . Крім того, у своїй касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 не наводить жодних інших аргументів, які б указували на те, що право засудженого на захист було порушено по суті. Навпаки, як слідує з судових рішень, адвокат ОСОБА_7 не просто був присутній у судових засіданнях, але й подавав апеляційну скаргу в інтересах засудженого. Нарешті, адвокат ОСОБА_4 не навів у касаційній скарзі жодної інформації про те, що вживав він хоча б якісь заходи для того, щоб перевірити його припущення про відсутність у адвоката ОСОБА_7 повноважень (наприклад, шляхом направлення адвокатського запиту до Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги тощо).

Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3