Справа № 587/1750/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальниого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Прокурор звернулася з письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обґрунтовуючи його тим, що, строк його тримання під вартою закінчується 08.01.2023, однак до вказаної дати неможливо завершити судовий розгляд, ризики передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшились, оскільки ОСОБА_7 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, побоюючись покарання може переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків та потерпілу, які є його сусідами, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. А тому просила продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 60 діб без права внесення застави.
Потерпіла ОСОБА_5 , її представник в судовому засіданні вважають за необхідне продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого у виді утримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник вважав можливим застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, оскільки не доведено необхідність застосування такого запобіжного заходу, про який просить прокурор. Зазначив, що обвинувачений має доньку 2019 року народження, цивільну дружину, яка народила другу доньку, яка на даний час перебуває в реанімаційному відділенні м. Києва, тому є необхідність в присутності обвинуваченого вдома, ризики впливу на свідків, потерпілу знизились, так як потерпіла вже допитана в судовому засіданні,а серед свідків, є чоловік потерпілої, який є працівником поліції, та фізично сильніший від обвинуваченого..
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілу, її представника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184, ст.199 КПК України встановлено, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому може переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні.
Заявлені стороною обвинувачення ризики є триваючими, не спростовані стороною захисту, не зменшилися в такому обсязі, що давало б суду підстави застосувати більш м`який запобіжний захід стосовно обвинуваченого.
Щодо посилання захисника на те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
На підставі вищенаведеного, суд вважає доведеною наявність вищевказаних ризиків і вважає, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Пунктом 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 314-316, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 26 лютого 2023 року включно.
Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1