Справа № 953/6086/22
н/п 1-кп/953/917/22
"05" грудня 2022 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів - - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
секретар судового засідання ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою колегії суддів Київського районного суду м.Харкова від 03 листопада 2022 року на підставі обвинувального акту призначено судовий розгляд у закритому судовому засіданні.
Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не починався.
До початку судового розгляду у даному кримінальному провадженні виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.
Згідно ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Відповідно до положень ч.9 ст.615 КПК України в редакції Закону України № 2462-ІХ, який набрав чинності 25.08.2022, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
Даний обвинувальний акт скеровано до Київського районного суду м.Харкова відповідно до ч.9 ст.615 КПК України за місцем розташування органу, який закінчив досудове розслідування - Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Але як вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 153, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України. Згідно обвинувального акту, більш тяжкі кримінальні правопорушення, які передбачені ч.6 ст.153, ч.3 ст.15 ч.6 ст.152 КК України та є однаковими за тяжкістю, (санкція ч.6 ст.153 та ч.6 ст.152 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі), вчинені ОСОБА_6 за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; Львівська область, м.Комарно. При цьому, останнє за часом кримінальне правопорушення, передбачене ч.6 ст.152 КК Україне, вчинене обвинуваченим 26 червня 2022 року в м.Комарно Львівської області, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Городоцького районного суду Львівської області. Дані щодо неможливості здійснювати правосуддя зазначеним судом відсутні.
Отже, відповідно до положень ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 153, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України має здійснювати Городоцький районний суд Львівської області.
У судовому засіданні прокурор вважав доцільним розгляд даного кримінального провадження Київським районним судом м.Харкова у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, оскільки, потерпілі та законний представник неповнолітнього потерпілого мешкають на території Харківської області та не зможуть брати участь у судових засіданнях інакше як у режимі відео конференції, можливість проведення якої ускладнюється внаслідок аварійних відключень електроенергії, обвинувачений утримується в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор». Прокурор просив вирішити питання про визначення підсудності даного кримінального провадження за Київським районним судом м.Харкова, про що подав письмову заяву.
Обвинувачений та захисник в судовому засіданні підтримали позицію прокурора та вважали за доцільне здійснення кримінального провадження Київським районним судом м.Харкова.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності. Питання про направлення кримінальних проваджень з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня винесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає доцільним направити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 153, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України до Харківського апеляційного суду для вирішення питання щодо внесення подання до касаційного кримінального суду Верховного Суду про направлення кримінального провадження до Городоцького районного суду Львівської області.
Також прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 з триманням останнього в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченому інкримінується в тому числі вчинення особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, передбачених ч. 6 ст. 152, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків та можливість останнього змінити своє місце проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зважаючи на тяжкість покарання та вказані вище обставини, у разі відсутності запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України прокурор обґрунтовує можливістю обвинуваченого незаконно впливати на малолітнього потерпілого та свідків, яким відомі обставини вчинення злочинів та інше, з метою спонукання давати неправдиві показання, чим перешкоджатиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлено тим, що всі кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_6 , носять сексуальний характер та вчинялися стосовно малолітньої дитини протягом тривалого часу непомітно для батьків. Обвинуваченому відомі місця проживання інших дітей та їх батьків, з якими він тривалий час спілкувався, та які не обізнані про його злочинну діяльність, а тому є підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти дії сексуального характеру відносно малолітніх осіб, що свідчить про його небезпеку та може загрожувати статевій свободі та статевій недоторканості інших осіб.
Сторона обвинувачення вважає, що зазначені обставини є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти наявним ризикам.
Одночасно прокурор просить визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на необґрунтованість та недоведеність зазначених прокурором в клопотанні ризиків та формальний характер клопотання. Просили змінити запобіжних захід відносно обвинуваченого на більш м`який цілодобовий домашній арешт.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого колегія суддів виходить з наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 11 липня 2022 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744300 гривень.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 07 вересня 2022 відносно ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 08 жовтня 2022 року з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744300 гривень.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 04 жовтня 2022 відносно ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 08 листопада 2022 року з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 744300 гривень.
Ухвалою колегії суддів Київського районного суду м.Харкова від 03 листопада 2022 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 01 січня 2023 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 01 січня 2023 року.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.
Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова встановив наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, на які у тому числі посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує його особистість, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні протягом тривалого часу ряду кримінальних правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, які були вчинені ним в різних містах України. Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим за ч.6 ст.152 та ч.6 ст.153 КК України позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, а також ту обставину, що обвинувачений не одружений, не працює, судом не встановлено наявність непрацездатних осіб на утриманні, тобто обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків на території України та зв`язків з державою, суд погоджується з доводами прокурора, що ризик можливості переховування від суду продовжує існувати.
Враховуючи ту обставину, що судовий розгляд по даному кримінальному провадженні не розпочатий, потерпілі, серед яких є малолітня особа, та свідки не допитані, обвинуваченому відомі відомості про потерпілих, з малолітнім потерпілим обвинувачений тривалий час мав стосунки, колегія суддів погоджується, що ризик можливості незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати.
Разом з тим, колегія суддів вважає недоведеним прокурором існування ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
Наявність зазначених ризиків, які за час тримання обвинуваченого під вартою не зменшились та не втратили своєї актуальності, у їх сукупності виправдовує тримання останнього під вартою та свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
За вказаних підстав, колегія суддів дійшла висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 з визначенням відповідно до положень п.3 ч.5 ст.182 КПК України застави у розмірі, визначеному слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 744300 (сімсот сорок чотири тисячі триста) гривень, та покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 196, 197, 331 КПК України, колегія суддів
Клопотання прокурора про подовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 153, ч. 3 ст. 15 ч. 6 ст. 152, ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України, строк тримання під вартою на шістдесят днів до 02 лютого 2023 року.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками у даному кримінальному провадженні, 5) здати на зберігання до територіальних органів Держаної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон на своє ім`я.
Строк дії ухвали в частині продовження строку тримання під вартою встановити до 02 лютого 2023 року.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Повний текст судового рішення оголошений 05 грудня 2022 року.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3