ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/510/22 Справа № 711/3976/22 Категорія: виконання вироку Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Черкаси

Колегія суддів Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника ДУ «Старобабанівська ВК (№92) ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського райсуду м. Черка-си від 29.08.2022 р., -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою засудженому ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотан-ня про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що 21.12.2021 р. вироком Бердян-ського міськрайсуду Запорізької обл. Сисоєв засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. ст. 70 та 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі. ОСОБА_9 був затри-маний 1.11.2021 р. Вирок набрав чинності 11.03.2022 р. З 6.04.2022 р. ОСОБА_9 відбуває пока-рання в ДУ «Черкаський СІ». На час звернення з клопотанням ОСОБА_9 відбув більше полови-ни призначеного строку покарання за нетяжкий злочин, проте матеріали клопотання не міс-тять необхідних доказів підтвердження того, що останній сумлінною поведінкою або став-ленням до праці довів своє виправлення у зв`язку з чим відносно нього не можна застосувати положення ст. 81 КК України та звільнити його від подальшого відбування покарання, а то-му він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На ухвалу суду засуджений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги апеляційної скарги та звіль-нити його від відбування покарання умовно достроково, згідно ст. 81 КК України. Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що має постійне місце проживання та реєстрації в м. Бе-рдянську Запорізької обл., де залишилися його батьки похилого віку, які є дітьми війни, крім того батько є інвалідом 2 групи, батькам необхідна його підтримка. Відсутність заохочень пояснює тим, що він перебуває в СІ, в якому відсутня робота за його спеціальністю. Також, звертає увагу суду на відсутність порушень, що свідчить про шлях виправлення. Він прой-шов реабілітацію під час відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, засудженого ОСОБА_9 , який просив задоволь-нити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити судове рішення без змін, представника установи виконання покарання, який вважав вирішення питання на розсуд суду, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарно-му батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково зві-льнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-достроково звільнити особу від відбування покарання можливо за умови, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, обо`язковими показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чіт-ко визначені в ч. 2 ст. 81 КК України, критерії: сумлінна поведінка засудженого та сумлінне ставлення до праці.

Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.

Формально-юридичні підстави, передбачені ч. 3 ст. 81 КК України, пов`язуються з фа-ктичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.

Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання перед-бачені ч. 2 ст. 81 КК України і виражаються в тому, що засуджений сумлінною поведінкою i ставленням до праці довів своє виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого, обґрунтовує мож-ливість його дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої, пра-вослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному ста-тусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправ-лення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого вiд відбу-вання покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засу-дженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства. Сумлінна поведінка і ставлення до пра-ці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку, відношенні до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосе-редньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звіль-нення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, розглядаючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_9 , з належною повнотою дос-лідив та перевірив наявні в матеріалах справи докази та, відповідно до вимог чинного зако-нодавства, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого за весь час від-бування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопо-танням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_9 умовно-дос-трокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.

З матеріалів клопотання не вбачається, а засуджений ОСОБА_9 не надав в суду доказів, які б давали підстави вважати, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання.

З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляції засудженого.

Згідно з ч. 7 ст. 154 КВК України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового зві-льнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, повторне подання з цього питання щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші кримінальні пра-вопорушення та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Придніпровського райсуду м. Черкаси від 29.08.2022 р., якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді