ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/5501/22 (1-кс/953/4582/22) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/55/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представників СГ «Колос», ТОВ СП «Шевченківське»,

СГ «Золотий колос» - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 та представника СГ «Колос», ТОВ СП «Шевченківське», СГ «Золотий колос» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0002245 від 05.07.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2022 року задоволено клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_11 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0002245 від 05.07.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Згідно ухвали накладено арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування на належні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 сільськогосподарські культури пшениці (приблизною масою 4480 тон), ячменю (приблизною масою 200 тон), соняшнику (приблизною масою 20 тон), гірчиці (приблизною масою 90 тон), гороху (приблизною масою 100 тон), а саме на:

-пшеницю приблизною масою 140 тон, ячмінь приблизною масою 200 тон та гірчицю приблизною масою 20 тон, що зберігаються у складських приміщеннях з географічними координатами 49.696590, 37.161560 за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0822, належній на праві державної власності Харківській селищній раді Харківської області та орендується СГ «Колос» ;

-горох приблизною масою 40 тон та гірчицю приблизною масою 70 тон, що зберігаються у складських приміщеннях з географічними координатами 49.696138, 37.157266 за адресою: АДРЕСА_2 , які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0854, належній на праві приватної власності ОСОБА_12 ;

-пшеницю приблизною масою 1000 тон, що зберігається у складських приміщеннях з географічними координатами 49.691962, 37.156372 за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт Шевченково, вул. Покровська, 39, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0050 (відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні, проте згідно відомостей ГУ Держгеокадастру у Харківській області вказана земельна ділянка зареєстрована за Шевченківською селищної радою, тобто перебуває в комунальній формі власності);

-пшеницю приблизною масою 3000 тон, що зберігається у складському приміщенні з географічними координатами 49.612957, 37.331327, горох приблизною масою 70 тон, що зберігається у складському приміщенні з географічними координатами 49.612844, 37.331893, пшеницю приблизною масою 300 тон та насіння соняшнику приблизною масою 20 тон, що зберігаються у складському приміщенні з географічними координатами 49.612463, 37.333450, тобто у складських приміщеннях за адресою: Харківська область, Куп`янський район с. Волоська Балаклія, вул. Бубліченко, 40в, належних на праві приватної власності СФГ «Золотий Колос».

Місцем зберігання сільськогосподарських культур пшениці та ячменю визначено ДП «Полтавський комбінат хлібопродуктів» (код ЄДРПОУ 00952166) за адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 69.

Місцем зберігання сільськогосподарських культур соняшнику, гірчиці та гороху визначено Філію «Хлібна база №88» Державного підприємства «Полтавський комбінат хлібопродуктів» (код ЄДРПОУ 36066129) за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Скороходове.

На зазначене судове рішення захисник підозрюваної ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 та представник СГ «Колос», ТОВ СП «Шевченківське», СГ «Золотий колос» адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування апеляційних скарг захисник підозрюваної ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 та представник СГ «Колос», ТОВ СП «Шевченківське», СГ «Золотий колос» адвокат ОСОБА_7 , доводи яких є тотожними, зазначають, що вважають оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки вказане клопотання прокурора було розглянуто та задоволено слідчим суддею шляхом накладення арешту на сільськогосподарські культури належні підприємствам. При цьому підприємства, як власники майна, не були повідомлені про розгляд вказаного клопотання. Вказують, що сільськогосподарські культури, які зберігалися у складських приміщеннях за адресами: АДРЕСА_1 , яке належить СГ Колос на праві власності; Харківська область, Куп`янський район, смт Шевченкове, вул. Покровська 39, яке належить ТОВ СП Шевченківське на праві власності; Харківська область, Куп`янський район, с. Волоська Балаклія, вул. Бубліченко 40В, яке належить СГ Золотий колос на праві власності належить не підозрюваній ОСОБА_9 , як про це зазначено у клопотанні прокурора, а є власністю СГ Колос, ТОВ СП Шевченківське та СГ Золотий колос, як юридичних осіб та зберігалися відповідно на їх складських приміщеннях. Вказані сільськогосподарські культури були зібрані цими підприємствами на орендованих ними земельних ділянках як у 2021 році так і у 2022 році. В подальшому вони зберігалися у складських приміщеннях належних на праві власності СГ Колос, ТОВ СП Шевченківське та СГ Золотий колос. Зазначають, що ОСОБА_9 , як фізична особа, не є власником вказних сільськогосподарських культур, а вона була лише одним із членів цих підприємств. Акцентують увагу на тому, що арештовані слідчим суддею сільськогосподарські культури не мають жодних властивостей речових доказів, адже є власністю СГ Колос, ТОВ СП Шевченківське та СГ Золотий колос та більша частина зерна пшениці та ячменю зібрана у 2021 році, а у повідомленні про підозру описуються події 2022 року. Крім того посилаються на те, що огляд було проведено без згоди власників, а також за відсутності ухвали слідчої судді.

Крім того, в апеляційній скарзі представник СГ «Колос», ТОВ СП «Шевченківське», СГ «Золотий колос» адвокат ОСОБА_7 також посилається на те, що прокурором до свого клопотання не надано жодних доказів того, що вказаний врожай належить підозрюваній ОСОБА_9 , а твердження щодо того, що сільськогосподарські культури належать особисто ОСОБА_9 вважає голослівними. До того ж зазначає, що ОСОБА_9 не здійснювала особистої господарської діяльності на території Куп`янського району протягом 2020-2022 років, а отже вказані сільськогосподарські культури не могли бути її приватною власністю.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_10 не з`явився, про час та місце розгляду апеляційних скарг був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст. 135 КПК України. Будь-яких відомостей щодо причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності захисника ОСОБА_10 в межах поданих апеляційних скарг, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали вимоги всіх апеляційних скарг та просили їх задовольнити, а також пояснення прокурора, який заперечував щодо їх задоволення та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002245 від 05.07.2022 за ч. 1 ст. 111-2 КК України з обставин пособництва державі агресору, тобто умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинених громадянкою України ОСОБА_9 , з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора.

14.11.2022 прокурор ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування на належні підозрюваній ОСОБА_9 сільськогосподарські культури пшениці (приблизною масою 4480 тон), ячменю (приблизною масою 200 тон), соняшнику (приблизною масою 20 тон), гірчиці (приблизною масою 90 тон), гороху (приблизною масою 100 тон), а саме на: пшеницю приблизною масою 140 тон, ячмінь приблизною масою 200 тон та гірчицю приблизною масою 20 тон, що зберігаються у складських приміщеннях з географічними координатами 49.696590, 37.161560 за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0822, належній на праві державної власності Харківській селищній раді Харківської області та орендується СГ «Колос» ; горох приблизною масою 40 тон та гірчицю приблизною масою 70 тон, що зберігаються у складських приміщеннях з географічними координатами 49.696138, 37.157266 за адресою: АДРЕСА_2 , які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0854, належній на праві приватної власності ОСОБА_12 ; пшеницю приблизною масою 1000 тон, що зберігається у складських приміщеннях з географічними координатами 49.691962, 37.156372 за адресою: Харківська область, Куп`янський район, смт Шевченково, вул. Покровська, 39, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0050 (відомості в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні, проте згідно відомостей ГУ Держгеокадастру у Харківській області вказана земельна ділянка зареєстрована за Шевченківською селищної радою, тобто перебуває в комунальній формі власності); пшеницю приблизною масою 3000 тон, що зберігається у складському приміщенні з географічними координатами 49.612957, 37.331327, горох приблизною масою 70 тон, що зберігається у складському приміщенні з географічними координатами 49.612844, 37.331893, пшеницю приблизною масою 300 тон та насіння соняшнику приблизною масою 20 тон, що зберігаються у складському приміщенні з географічними координатами 49.612463, 37.333450, тобто у складських приміщеннях за адресою: Харківська область, Куп`янський район с. Волоська Балаклія, вул. Бубліченко, 40в, належних на праві приватної власності СФГ «Золотий Колос».

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказаний врожай має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, з метою досягнення його дієвості, а тому орган досудового розслідування дійшов висновку про необхідність накладення арешту на таке майно, тобто на речові докази з метою забезпечення їх збереження.

Постановляючи рішення, про задоволення клопотання прокурора, слідчий суддя суду першої інстанції послався на те, що прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України. Зазначив, що сільськогосподарські культури пшениці (приблизною масою 4480 тон), ячменю (приблизною масою 200 тон), соняшнику (приблизною масою 20 тон), гірчиці (приблизною масою 90 тон), гороху (приблизною масою 100 тон) можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Арешт вказаного майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно вимог ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Відомості клопотання про арешт майна свідчать про відповідність сільськогосподарських культур пшениці (приблизною масою 4480 тон), ячменю (приблизною масою 200 тон), соняшнику (приблизною масою 20 тон), гірчиці (приблизною масою 90 тон), гороху (приблизною масою 100 тон) ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити на собі сліди скоєння злочину або інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

На переконання колегії суддів, вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в цьому кримінальному провадженні, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав щодо арешту сільськогосподарських культур пшениці (приблизною масою 4480 тон), ячменю (приблизною масою 200 тон), соняшнику (приблизною масою 20 тон), гірчиці (приблизною масою 90 тон), гороху (приблизною масою 100 тон), враховуючи можливість використання його як доказу у цьому кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом або доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доводи апеляційних скарг про те, що сільськогосподарські культури, на які накладено арешт є власністю СГ Колос, ТОВ СП Шевченківське та СГ Золотий колос, як юридичних осіб, а не підозрюваної ОСОБА_9 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Посилання в апеляційних скаргах на відсутність правових підстав для арешту вказаного майна спростовуються відомостями кримінального провадження. Вищезазначене майно, а саме, сільськогосподарські культури пшениці (приблизною масою 4480 тон), ячменю (приблизною масою 200 тон), соняшнику (приблизною масою 20 тон), гірчиці (приблизною масою 90 тон), гороху (приблизною масою 100 тон) - відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, як майно, що було доказом вчинення злочину або зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, постановою слідчого 1-го відділення СВ УСБ України в Харківській області ОСОБА_13 від 21.10.2022, сільськогосподарські культури пшениці (приблизною масою 4480 тон), ячменю (приблизною масою 200 тон), соняшнику (приблизною масою 20 тон), гірчиці (приблизною масою 90 тон), гороху (приблизною масою 100 тон), визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за №0002245 від 05.07.2022 (а.с. 212-215).

Таким чином, накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у цьому кримінальному провадженні.

Доводи апеляційних скарг про те, що розгляд клопотання про арешт майна здійснювався без повідомлення та участі представника підприємств, як власників майна, є необгрунтованими, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Щодо доводів апеляційних скарг про те, що огляд було проведено без згоди власників, а також за відсутності ухвали слідчого судді, то вони, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченим для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно ст. 233 КПК України, ніхто не має право проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

Під час апеляційного перегляду було встановлено наявність мети арешту майна, а саме: збереження речового доказу для запобігання можливості його відчуження.

Колегія суддів бере до уваги, що огляд місцевості було проведено на підставі ч.1 ст.237 КПК, а об`єктом огляду були земельні ділянки, на яких розміщені складські приміщення, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; Харківський район. Харківська область, смт Шевченково, вул. Покровська, 39. Також з матеріалів справи вбачається, що огляд проводився на підставі добровільної згоди відповідального працівника підприємств, а також за участі адвоката ОСОБА_8 (а.с.145, 148-150,157, 160-162, 167, 170-172), що не було спростовано представниками власника майна в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Отже, слідчим було проведено огляд місцевості, а не обшук, а тому прокурор, слідчий за погодженням з прокурором і не зверталися до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, з метою легалізації проведеного огляду. З чим погоджується і колегія суддів, оскільки нормами КПК України не передбачено проведення огляду місця події лише на підставі ухвали слідчого судді, а такий порядок застосовується тільки у випадках, передбачених ч.3 ст.233 КПК України.

Решта доводів, на які посилаються в апеляційних скаргах захисник підозрюваної ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 та представник СГ «Колос», ТОВ СП «Шевченківське», СГ «Золотий колос» адвоката ОСОБА_7 не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують правильність висновків зазначених в ній, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях, тобто без врахування об`єктивних відомостей.

Крім того, апелянти зазначали, що органом досудового слідства не проводились експертні дослідження щодо встановлення точної ваги арештованого майна, його сортифікації, а також не з`ясовувалось питання в якому році були зібрані арештовані зернові культури. Проте, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що під час проведення огляду приміщень, де перебувало арештоване майно та під час складення слідчими відповідних процесуальних документів, ними не було заявлено органу досудового розслідування будь-яких клопотань або заяв, в тому числі, щодо того, в якому році було зібрано врожай цих зернових культур, а також щодо наявності певних прав щодо цього мана. Тому такі твердження апелянтів колегія суддів вважає необґрунтованими.

Крім того, 26.10.2022 року ОСОБА_9 у приватного нотаріуса засвідчила заяву про вихід зі складу учасників СГ «Колос» (арк. 95-96). Проте, огляди приміщень проводились у той час, коли ОСОБА_9 ще перебувала на посаді директора СГ «Колос», постанова про визнання речовими доказами сільськогосподарських культур, на які накладено арешт ухвалена слідчим 21 жовтня 2022 року (арк. 212-215), що спростовує такі доводи апелянтів.

Щодо посилань апелянтів на те, що в ухвалі слідчого судді суду першої інстанції зазначена приблизна кількість майна, колегія суддів дійшла висновку, що це питання є саме предметом з`ясування на цій стадії досудового розслідування, а сторона у провадженні не позбавлена процесуальної можливості звернутись з відповідними клопотаннями до слідчого або прокурора.

Предметом розгляду у цьому провадженні є лише апеляційні скарги на ухвалу слідчого судді про арешт майна, проте слід зауважити, що місцезнаходження складських приміщень, в яких зберігались сільськогосподарські культури перебуває у Куп`янському районі Харківської області, яке було окуповане в результаті збройного нападу Російської Федерації на Україну, що поза розумним сумнівом підтверджує об`єктивність відомостей, які наведені у клопотанні слідчого.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції щодо необхідності накладення арешту на майно, який є на цьому етапі належним заходом забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його ефективності, як того вимагають норми ст. 2 КПК України.

Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя суду першої інстанції, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційних скарг стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати необґрунтованими.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані захисником підозрюваної ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 та представником СГ «Колос», ТОВ СП «Шевченківське», СГ «Золотий колос» адвокатом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не надано та колегією суддів не встановлено.

Поряд з цим, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_7 зазначив, що майно, на яке накладено арешт зберігається в приміщеннях, які облаштовані саме для зберігання такого майна, де воно зберігалося до арешту, а тому у колегії суддів не виникає сумніву щодо того, що арештоване майно не зіпсується під час його зберігання в цих приміщеннях.

Крім цього, істотних порушень норм КПК України, що можуть стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Колегія суддів бере до уваги, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Власнику майна належить роз`яснити, що у подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.

За таких обставин, оскаржувана ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 376, 392, 395, 404, 405, 407 ч.3 п.1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 та представника СГ «Колос», ТОВ СП «Шевченківське», СГ «Золотий колос» адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2022 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді