Справа №345/850/23
Провадження № 1-кп/345/141/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2023 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш матеріали кримінального провадження № 0000022 з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , зі середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого вантажником у НВП «Сузіря» м. Калуш, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 заподіяв легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_3 30.01.2023 близько 20 години 45 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_2 , біля четвертого під`їзду, вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_5 , який виник на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин.

В ході даного конфлікту у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_3 на ґрунті виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_5 декілька ударів кулаками обох рук в ділянку голови та один удар в ділянку лівої руки, якою ОСОБА_5 прикривав голову та удар правою рукою в ділянку нижньої щелепи. Від нанесених ударів потерпілий втратив рівновагу та впав на праву сторону тіла.

Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 наніс декілька ударів кулаками обох рук в ділянку голови та один удар правою ногою в ділянку грудної клітки зліва.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синці в ділянці голови, синця в ділянці грудної клітки зліва, синця в ділянці 1-го пальця лівої китиці. Закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку згідно з висновком експерта від 15.02.2023 відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, а решта описані вище тілесні ушкодження до легких.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнав. Пояснив, що вказана подія відбулася через дівчину, з якою у нього були стосунки. У нього виникла підозра, що вона спілкується з потерпілим. А тому 29.01.2023 він з цього приводу вів переписку з останнім та запропонував зустрітися. 30.01.2023 близько 20.10 год. вони зустрілися, спочатку розмовляли, а згодом розмова переросла в конфлікт, і він з правої руки наніс удар у ліву частину голови потерпілого. Після чого між ними виникла бійка. Все це тривало приблизно 30-40 хв. Після цього він сів в автомобіль та поїхав додому. Події відбувалися біля будинку потерпілого. Удари останньому він завдавав руками та ногою, як і вказано в обвинувальному акті. Після бійки у нього спухла рука, а у потепрілого тілесних ушкоджень не бачив, бо навулиці було темно. Наступного дня від колишньої дівчини він дізнався, що ОСОБА_5 в лікарні. Він під"їжджав до лікарні, хотів зустрітися з потерпілим, однак він відмовився. З того часу потерпілий з ним не хотів контактувати.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, позицію прокурора та потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що останній згідно з довідками медичних закладів за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, має зареєстроване місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працевлаштований.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Потерпілий погодився з покаранням, яке просить призначити прокурор.

Обвинувачений згідний з покаранням у виді штрафу.

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, зокрема, визнання своєї винуватості, його щире каяття, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, враховуючи наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію сторін, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні до нього покарання в межах санкції ч. 2 ст.125 КК України у виді штрафу.

Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, воно буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

З приводу заявленого цивільного позову суд зазначає наступне.

Потерпілий ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого - цивільного відповідача на його користь майнову шкоду в розмірі 3775,90 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000,00 гривень.

Свою позовну заяву мотивує тим, що розмір завданої шкоди його здоров`ю він оцінює в сумі 3775,90 грн., з яких 1172,61 грн. - витрати на проходження комп`ютерної томографії головного мозку та 2603,29 грн. - вартість придбаних ліків, що призначені для лікування отриманих травм. Окрім цього, протиправними діями обвинуваченого його моральному здоров`ю спричинено значної моральної шкоди, тому що весь час з моменту скоєння щодо нього кримінального правопорушення його життя перенасичене негативними емоціями, душевними переживаннями, що призвело до зміни його звичного життєвого укладу.

В судовому засіданні цивільний позивач ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Цивільний відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що цивільний позов в частині матеріальної шкоди, яку поніс потерпілий, він визнає, хотів відшкодувати її ще одразу, коли ОСОБА_5 був в лікарні, поговорити з ним та владнати ситуацію, яка виникла, проте останній відмовився від будь-якого спілкування. Щодо моральної шкоди заперечує.

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вартість обстеження та лікування спричинених потерпілому тілесних ушкоджень підтверджується випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 , випискою-оглядом з комп`ютерної томограми КТ головного мозку та чеками, і становить 3775,90 гривень.

Таким чином суд приходить до переконання про задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За змістом п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Щодо стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди суд вважає, що така вимога належним чином невмотивована, а її розмір не відповідає тяжкості й характеру вчиненого. Позивачем не надано жодного доказу про порушення його нормального циклу життя та погіршення його самопочуття внаслідок вищеописаних подій, звернення з цього приводу до медичного закладу, призначення будь-якого лікування, проходження відповідних консультацій, тощо. Навпаки, судом встановлено, що ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні, після цього іншого лікування в амбулаторних умовах не потребував. Працює, перебував на лікарняному. При цьому, враховуючи обставини конфлікту, поведінку обвинуваченого та потерпілого після вчинення кримінального правопорушення, тривалість у часі з дня подій до дня постановлення вироку, суд приходить до переконання, що стягнення судом з ОСОБА_3 та користь ОСОБА_5 матеріальної шкоди є достатньою сатисфакцією для цивільного позивача, а тому в задоволені позовної вимоги про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати відсутні.

Речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК Укураїни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 (одну тисячу сімсот) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати, запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- медичну карту стаціонарного хворого № 982 на ім`я ОСОБА_5 , яка зберігається у матеріалах кримінального провадження, - після вступу вироку в законну силу повернути КНП "Центральна районна лікарня Калуської міської ради Івано-Франківської області";

- виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 , виписку-огляд з комп`ютерної томограми КТ головного мозку із CD диском, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, - після вступу вироку в законну силу повернути власнику ОСОБА_5 ;

- копію карти виїзду швидкої медичної допомоги на ім`я ОСОБА_5 , яка зберігається у матеріалах кримінального провадження, - після вступу вироку в законну силу залишити у матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , матеріальну шкоду в розмірі 3775 (три тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 90 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: