Провадження № 1-кс/761/8126/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Розважів, Іванківського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0001242, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.04.2023 року,-

В С Т А Н О В И В :

10.04.2023 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001242 від 08.04.2023.

У клопотанні зазначено, що у провадженні слідчого відділу ВП № 1 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0001242 від 08.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

09 квітня 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, українцю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст.185 КК України.

Відповідно до клопотання, 08.04.2023, приблизно о 14 год. 50 хвреалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах дії воєнного стану, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 3-В , підійшов до стелажу з засобами для гоління, пересвідчившись, що за його діями ніхто не стежить, взяв зі стелажу станок для гоління «Gillet Mach3» з п`ятьма змінними картриджами, три леза в комплекті, вартістю 695 (шістсот дев`яносто п`ять) гривень 20 копійок, (без ПДВ), та сховав його в нагрудну кишеню своєї куртки. Після цього, ОСОБА_7 , разом з викраденим станком для гоління «Gillet Mach3» з п`ятьма змінними картриджами, три леза, в комплекті, який знаходився у нього в кишені, покинув приміщення магазину « Єва ». Однак його дії були помічені та зупинені продавцем магазину.

А всього, ОСОБА_7 , викрав чуже майно, в умовах дії воєнного стану, а саме: станок для гоління «Gillet Mach3» з п`ятьма змінними картриджами, три леза в комплекті, яке належить ТОВ «РУШ», () та завдав матеріальної шкоди зазначеному товариству на загальну суму 695 (шістсот дев`яносто п`ять) гривень 20 копійок, (без ПДВ).

На думку слідчого, матеріали кримінального провадження, копії яких додаються до цього клопотання, підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його причетності до інкримінованого злочину потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На думку слідчого, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є єдиним гарантованим та можливим способом унеможливити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім викладеного, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених вище, слідчий наголошує на вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - матеріали кримінального провадження, копії яких додаються до цього клопотання, підтверджують обґрунтованість підозри у ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання в повному обсязі і просив його задовольнити. Також повідомив, що підозрюваний не одноразово притягувався до адміністративної відповідальності за дрібні крадіжки.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, просив застосувати м`якший запобіжний захід.

В судовому засіданні підозрюваний просив відмовити у задоволенні клопотання із зазначених його захисником підстав. Просив обрати м`якший запобіжний захід.

Слідчий суддя заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, надані стороною захисту докази, дійшов висновку, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу ВП № 1 Шевченківського УП ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0001242 від 08.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

09 квітня 2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, українцю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст.185 КК України.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст.ст.8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні обставини в сукупності з доданими матеріалами та факт вручення підозри ОСОБА_5 дають підстави визнати набуття нею статусу підозрюваного та вважати обґрунтованою його підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого . ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Разом із цим належить зазначити, що при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування запобіжного заходу, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження за сутністю.

Підставою застосування запобіжного заходу також є наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, які вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності вчинення підозрюваним певних дій.

В клопотанні зазначено про наявність наступних ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, ймовірне подальше вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого покарання, це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість підозрюваного, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (рішення у справі «W. проти Швейцарії» (W. v. Switzerland) від 26 січня 1993 року).

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним. Про це зазначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою №12369 від 26 червня 1991 року по справі «Лтальє проти Франції», п. 51, за скаргою №5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою №38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України» п. 29, 41 за скаргою №37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України». В пункті 36 останнього зазначено, що «…органи судової влади неодноразово посилались на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєні яких він обвинувачується… Однак Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою».

Існування ризиків зазначених прокурором у судовому засіданні має місце у цьому кримінальному провадженні, однак ступінь їх ймовірності дозволяє слідчому судді застосувати більш м`який запобіжний захід.

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, раніше не судимий, має визначене місце проживання.

Слідчий суддя, згідно зі ст. 194 ч.4 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, враховуючи докази надані стороною органів досудового розслідування та стороною захисту, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, доходжу висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та вважаю за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КК України, а саме: не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; заборонити спілкуватися з свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування; здати на зберігання для слідчого закордонний паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися у житлі, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 176-179, 181, 183, 184, 193, 194 196, 205, 309, 395КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання, слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_7 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонити для підозрюваного ОСОБА_7 , цілодобово залишати місце свого проживання, а саме: будинок АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-заборонити спілкуватися з свідками, потерпілим у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування;

-здати на зберігання для слідчого закордонний паспорт, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, визначити до 06 червня 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1