В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Київ "14" лютого 2023 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000440 від 17.02.2021року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно працевлаштований КП «Київський метрополітен», на посаді слюсара, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.06.2021 року Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП систематично, безпричинно вчиняв домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно проживав АДРЕСА_1 , а саме безпідставно створював словесні перепалки, виражені у образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу нецензурною лайкою, приниженнях залякуванні, чим викликав у своєї матері невпевненість у своїх силах, занепокоєння майбутнім, розгубленість, песимістичність в сприйнятті дійсності, потребу у постійному схваленні оточуючих та позитивної оцінки своїх дій та суттєво вплинуло на самооцінку потерпілої, що призвело до внутрішньої конфліктності та вразливості.

Так, 10.08.2020 року ОСОБА_3 знаходячись за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого було викликано працівників поліції. У зв`язку з чим, на ОСОБА_3 складено адміністративний протокол та постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 18.11.2020 року у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, провадження було закрито у зв`язку з закінченням строку накладання адміністративного стягнення.

ОСОБА_3 ,13.09.2020 року знаходячись за місцем мешкання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 21.01.2021 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 провадження по справі було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, 11.02.2021 року, ОСОБА_3 знаходячись за місцем мешкання вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 15.03.2021 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 провадження по справі було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 03.03.2021 року близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_3 знаходячись за місцем мешкання вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, спровокував сімейну сварку, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 16.03.2021 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді громадських робіт.

Також, 09.03.2021,12.03.2021 року ОСОБА_3 перебуваючи за місцем проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, внаслідок чого було на ОСОБА_3 працівниками поліції було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 08.06.2021 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

Так, 23.06.2021 року вироком Дніпровського районного суду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та притягнуто до кримінальної відповідальності за ознаками правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком на 150 годин.

У подальшому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, в період з серпня 2020 року по липень 2021 року, ОСОБА_3 перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на подальше систематичне вчинення домашнього насильства на ґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, систематично продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , яке виразилось у психологічному насильстві та вчиненні наступних дій.

Так, 20.07.2021 року ОСОБА_3 перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 під час якої кричав на нього та виражався нецензурною лайкою, погрожував, внаслідок чого було викликано працівників поліції. 22.07.2021 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

Вказані дії з боку ОСОБА_3 призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_7 та змусило звернутись за психологічною допомогою до Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті та судом встановлено, що він вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Пояснив, що раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, безпричинно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 з якою раніше проживав в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності потерпілої. Також повідомив, що на даний час проживає окремо від матері, винаймає квартиру, та працює в КП «Метрополітен» слюсарем, став на шлях виправлення. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.

Враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, обставини вчиненого правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо добровільності та істинності його позиції, також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі і обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд вважає, що провина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом доведена у повному обсязі. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України, тобто у вчиненні домашнього насильства, умисного систематичного вчинення психологічного насильства відносно потерпілої ОСОБА_5 з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним корисливого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії кримінального нетяжкого злочину, умисний винний протиправний характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують обвинуваченому покарання.

Зокрема, судом враховано, особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно працює, на обліку у лікаря психіатра нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою повторно.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його віку та стану здоров`я, суд вважає необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією кримінального закону, за яким визнає його винним.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Так з врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України, у виді громадських робіт.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 23.06.2021 року за ст. 126-1 КК України до покарання, у виді громадських робіт на строк 150(сто п`ятдесят) годин.

Відповідно до частини 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання за вказаним вироком у відповідності з ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200(двісті) годин.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України, з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 23.06.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт строком на 240(двісті сорок) годин.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: