Справа № 953/6734/22
н/п 1-кс/953/4890/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2022 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю заявника ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

секретар судових засідань - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Київського районного суду м. Харкова заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_2 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000140 від 14.03.2022 (справа № 953/3346/22 (1-кп/953/609/22)),

у с т а н о в и в:

1. Процедура.

1.1. 18.05.2022 до Київського районного суду м. Полтави надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140 від 14.03.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336-1 КК України /а.с. 1-19/.

1.2. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2022 частково задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_2 та зазначене кримінальне провадження повернуто прокурору для направлення до належного суду за територіальністю /а.с. 43, 44-45/.

1.3. 06.06.2022 обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 надійшов до Київського районного суду м. Харкова /а.с. 49-50/.

1.4. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2022, для розгляду справи визначено суддю Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 /а.с. 51/.

2. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

2.1. 30.11.2022 захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_2 у порядку ст.ст. 75, 80, 81 КПК України подано заяву про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду зазначеного кримінального провадження, який він обґрунтовує тим, що: (1) ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.06.2022 кримінальне провадження прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.06.2022 о 10:00 годині, втім, зазначене судове рішення станом на 29.11.2022 відсутнє у Єдиному державному реєстру судових рішень; (2) під час ознайомлення з матеріалами справи 25.11.2022 заявник виявив у матеріалах справи посилання на старий номер справи та старий номер провадження (титульний аркуш справи, а.с. 58, 67,86, конверт з дисками технічного звукозапису та сам диск із судовим засіданням, що відбулося 18.10.2022); (3) ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.05.2022 прокурору повернуті саме матеріали кримінального провадження, а не матеріали судової справи, що не взято суддею до уваги;(4) усі явочні листи, що наявні у матеріалах справи, не містять інформації, до якої справи вони мають відношення;(5) у суді та системі суду відсутній технічний звукозапис судового засідання від 31.10.2022;(6) суддя проігнорувала заяву заявника про внесення відомостей його РНОКПП до системи суду та надання можливості подавати документи в електронному вигляді та ознайомлюватися із матеріалами судової справи в електронному вигляді, оскільки такий механізм в умовах воєнного стану наразі забезпечує безпеку учасників провадження;(7) суддя неодноразово просила секретаря судового засідання під час розгляду справи вимкнути технічний звукозапис судового процесу, та допускала грубі порушення правил етичності поведінки судді, висловлюючись до обвинуваченого таким чином, ніби відносно нього вже ухвалений обвинувальний вирок, що набрав законної сили.

2.2. На думку заявника ОСОБА_2 , наведене свідчить про невідповідність судді критеріям неупередженості, справедливості та безсторонності, у зв`язку з чим, вона підлягає відводу від розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 .

3. Узагальнені позиції учасників судового провадження.

3.1. У судовому засіданні заявник у повному обсязі підтримав доводи заяви про відвід, пояснивши, окрім іншого, про те, що ознайомитися із технічним звукозаписом судового засідання від 31.10.2022 не уявляється можливим, оскільки він відсутній у системі суду. Крім того, технічна фіксація судового засідання від 31.10.2022, у якому кримінальне провадження розглядалося по суті, здійснювалася не за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, що є порушенням вимог КПК щодо порядку фіксування судового процесу у кримінальних справах, а також Інструкції щодо роботи з технічними засобами фіксування судового засідання, затвердженої наказом ДСА України 06.06.2022 № 156. Означене у подальшому буде слугувати підставою для безумовного скасування судового рішення, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, на підставі ст. 412 КПК України.

3.2. У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснив про те, що у сторони обвинувачення відсутні обґрунтовані сумніви у об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді, відтак, стосовно заяви захисника обвинуваченого про її відвід покладався на розсуд слідчого судді.

3.3. У судове засідання суддею Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 подана заява, згідно якої, просить розглядати заяву про відвід за її відсутності, додаткових пояснень не має, при розгляді покладається на розсуд суду.

4. Релевантне законодавство.

4.1. За приписами ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: (1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; (2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; (3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; (4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; (5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 76 цього Кодексу визначені підстави недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

За наявності підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК України слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні (ч.ч. 1, 2 ст. 80 КПК України).

Одним з найважливіших прав людини в сучасній демократичній державі є право на справедливий суд. Забезпечення справедливого правосуддя, яке базується на верховенстві права, витікає з низки міжнародних нормативно-правових актів, ратифікованих Україною, а отже є частиною національного законодавства, а також міжнародних зобов`язань, порушення яких призводить не лише до накладання відповідних, але й до значних репутаційних втрат, що прямо відзначаються на міжнародному положенні нашої держави та низка інших негативних наслідків. Одним з таких документів є Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікована Україною 17.07.1997.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Зі змісту наведеної статті можна зробити висновок, що одним з важливих складових елементів справедливого правосуддя є принцип «незалежності та безсторонності судді» при розгляді справи у судовому провадженні, тобто його неупередженості.

Принцип неупередженості та об`єктивності судді є другим в переліку принципів, визначених Бангалорськими принципами поведінки судді, схвалених 27.07.2006 Резолюцією ЕКОСОР ООН. Відповідно до цього документу, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Статтею 2 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Цей Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах «Piersac vs Belgium», «Grieves vs UK»). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Le Comte, Van Leuveni De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні апріорно викликати в учасників процесу.

У справі «Шкрля проти Хорватії» Європейський суд з прав людини зазначив: що будь-який суддя, стосовно якого є законні підстави сумніватися в його неупередженості, повинен бути відведеним. Без сумніву, судді повинні демонструвати високі стандарти поведінки та особисто дотримуватися цих стандартів, щоб підтримувати чесність судової влади. Будь-яке порушення таких стандартів зменшує довіру громадськості, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати у суспільстві. І коли судді під час судового провадження стали відомі обставини, які виправдовують його відвід від участі в розгляді справи ще до початку слухання, яке призвело до засудження заявника, Європейський суд з прав людини не вважав необхідним з`ясовувати, чи насправді заявник, як він стверджував, подавав клопотання про відвід судді або, як заявляє уряд, жодної такої заяви подано не було. У цій конкретній ситуації, Європейський суд з прав людини вважав доречним той факт, що зобов`язання судді, який бере участь у справі, негайно повідомити голову суду про обставини, що підтверджують його відведення від участі в розгляді справи, чітко визначене у національному законодавстві. Отже, в першу чергу суддя, який був обізнаний з обставинами, повинен був клопотати перед головою суду про відсторонення його від участі у справі.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» («Wettstein v. Switzerland») та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» («Castillo Algar v. Spain»), від 28.10.1998, пункт 45).

Такі самі висновки містяться також у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України».

В той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 8 КПК України є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

6. Мотиви і висновки суду.

6.1. Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_2 про відвід, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, викладені заявником, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, і з наведених в його заяві підстав не вбачається наявність заінтересованості судді ОСОБА_6 або її упередженості у результатах судового провадження. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» («Wettstein v. Switzerland»), безсторонність суду презюмується, а наявність підстав для недовіри має бути обґрунтована відповідними доказами.

6.2. Проте, з метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи, усунення в подальшому можливих сумнівів щодо упередженості судді у розгляді даного кримінального провадження та з морально-етичних міркувань, вважаю доцільним задовольнити заяву захисника обвинуваченого задля дотримання високих стандартів правосуддя, задекларованих у Європейській Конвенції з прав людини та викладених у рішеннях Європейського Суду з прав людини, до яких прагне і українське правосуддя.

Керуючись ст. 75, 81, ч. 2 ст. 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_2 про відвід судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000140 від 14.03.2022, - задовольнити.

Відвести суддю Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0000140 від 14.03.2022.

Матеріали кримінального провадження № 0000140 від 14.03.2022 передати до канцелярії суду для визначення складу суду автоматизованою системою документообігу відповідно до ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений і підписаний без його проголошення 19 грудня 2022 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1