Справа № 183/3488/19
№ 1-кп/183/261/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 22 листопада 2022 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000083 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, одруженого, маючого неповнолітню дитину 2005 року народження, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 26.02.2001 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 142 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, з конфіскацією майна;
- 22.01.2007 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України - від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки;
- 15.06.2010 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбутий строк 2 роки 6 місяців по вироку Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 22.01.2007, до відбуття - 3 роки 6 місяців обмеження волі;
- 06.10.2010 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.2 ст.315, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, на підставі ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинути покарання по вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.06.2010 до відбування 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 26.05.2015 Ігреньського виправного центру Дніпропетровської області №133 ухвалою Самарського районного суду Дніпропетровської області умовно достроково на 1 рік 5 місяців 11 днів.
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
02 квітня 2019 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходився поблизу магазину «Продукти» за адресою: вул. Лесі Українки, 32, с. Голубівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, де, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: велосипед марки «Аіст», який знаходився на велопарковці біля вказаного магазину.
Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд спричинивши потерпілому ОСОБА_5 , матеріальну шкоду у розмірі 538 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював, повністю їх підтвердив. Пояснив, що дійсно 02.04.2019 року здійснив крадіжку майна, описаного в обвинувальному акті повторно. В скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. Покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду. Матеріальну шкоду відшкодовано повністю шляхом повернення майна.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним:
-таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно - за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає рецидив злочинів.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, відшкодуванням завданих збитків потерпілому, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку лікаря нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває, потерпілий не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, на утриманні має неповнолітню дитину 2005 року народження, матеріальну шкоду відшкодував повністю, що разом з обставиною, яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ту обставину, що ОСОБА_3 є особою, яка має незняту та непогашену судимість. При цьому суд враховує, що відповідно до закону це не є перешкодою для застосування до нього ст. 75 КК України (постанови Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 337/3654/16-к, від 28 травня 2020 року у справі № № 753/13972/17).
Отже, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судова експертизи, вартість якої підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК Українита призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню:

- велосипед марки «Аіст» із жіночою рамою, що передані на зберігання представнику потерпілому ОСОБА_5 - вважати повернутими потерпілому.
-записи з камер відеоспостереження СН 1- СЕ 7, встановлені у магазина «Продукти», розташованого по вул. Л. Українки, 32 с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області від 02.04.2019 року, відкопійовані на DVD-RW диск- залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № 2395-19 від 23.05.2019 рокув сумі 314гривень 00 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.
Суддя ОСОБА_1