У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/2293/22
Провадження № 1-кс/348/404/22

12 грудня 2022 року слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000418 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Мукачево Закарпатської області та проживає у АДРЕСА_1 , офіційно непрацює, перебуває у цивільному шлюбі, цивільна дружина вагітна, має 2 малолітніх дітей від попередньої співмешканки, раніше не судимого,

встановила:

слідчий за погодження з прокурором подав клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави. В обгрунтування клопотання наведено таке. 9 грудня 2022 року приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , проходячи попри магазин «Торба» на вулиці Соборна, 165, у місті Надвірна Івано-Франківської області, побачив ОСОБА_7 , який йшов йому на зустріч, після чого в нього виник умисел на відкрите викрадення майна останнього. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, в період воєнного стану введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який продовжено Указом Президента України № 757/2022 від 7 листопада 2022 року на 90 діб, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи особисті корисливі мотиви на безпідставне збагачення, підійшов до ОСОБА_7 , наніс йому декілька ударів руками у обличчя, від який ОСОБА_7 втратив рівновагу та упав на землю. У цей момент ОСОБА_5 почав вимагати у ОСОБА_7 вміст його кишень. Побоюючись подальшого застосування фізичного насильства ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 2400,00 гривень, мобільний телефон марки «iPhon 11» та безпровідні навушники марки «Huawei». Після чого ОСОБА_5 помітив на пальці руки потерпілого злотий перстень, який самостійно зняв з потерпілого. Після вчинення злочину ОСОБА_5 залишив місце його вчинення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. 9 грудня 2022 року, в порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні, а саме протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом затримання ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження. 10 грудня 2022, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.1, 3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний: може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину, за який передбачено відповідальність у вигляді обмеженням або позбавленням волі на строк до десяти років; може незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні - він знає його анкетні дані та проживає з ним у одному районі, тому, перебуваючи на волі і маючи в результаті цього реальну можливість пересуватися, а також користуватися засобами зв`язку, намагаючись уникнути покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, об`єктивно матиме можливість вчиняти вплив на нього; підозрюваний схильний до вчинення кримінальних правопорушень, а отже може вчиниті інше кримінальне правопорушення. Окрім цього слід зазначити, що ОСОБА_5 , з метою заволодіння майном потерпілого, під час вчинення вказаного злочину застосував до нього фізичне насильство, а тому запобіжний захід підозрюваному слід обрати без застосування застави.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що оскільки злочин пов`язаний з застосуванням насильства - вважає недопустимим застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави.

Підозрюваний зазначив, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні прокурора та просив не розлучати його із сім`єю. Зазначив, що під час вчинення злочину був дуже п`яний і не пам`ятає обставин, але згідний відшкодувати шкоду, яку завдав потерпілому.

Захисник зазначив, що сторона захисту не погоджується з кваліфікацією діянння, оскільки слід більш точно встановити, коли саме та з якою метою було затосовано насильство до потерпілого. Зазначив, що підозрюваний має місце проживання та стійкі сімейні зв`язки, його дружина вагітна і підозрюваний є годувальником сім`ї, а тому більш м`який запобіжний захід є більш доцільним та може запобігти ризикам зазначеним у клопотанні. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив такі обставини та надав їм оцінку.

Згідно зі ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри оголошеної ОСОБА_5 , слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюють у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, можливі кваліфікуючі ознаки: поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого або з погрозою застосування такого насильства, за попередньою змовою групою осіб. Матеріали кримінального провадження, зібрані станом на час розгляду клопотання, дають обгрунтовані підстави органу досудового розслідування припускати, що мав місце саме такий склад злочину.
Що стосується доводів сторони захисту щодо застосування насильства не з метою заволодіння майном потерпілого, а отже зміну кваліфікації з цих підстав, слід зазначити, що обгрунтованість підозри є оціночним поняттям. З врахуванням того, що досудове розслідування зідйснюється лише 2 дні, а також дослідивши докази, які долучені до клопотання, слідчий суддя вважає, що на момент розгляду даного клопотання обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України доведена стороною обвинувачення.
Водночас, матеріали клопотання не містять відомостей про те, що злочин було вчинено в умовах воєнного стану. Доводи сторони обвинувачення про те, що на території України введено воєнний стан не можуть свідчити про наявність такої кваліфікуючої обставини, оскільки законодавцем вжито термін "в умовах воєнного стану", а не "під час дії воєнного стану" чи "в період воєнного стану". А тому з урахуванням формулювання диспозиції, слід зазначити, що така кваліфікуюча ознака встановлюється не за часом вчинення злочину, а з урахуванням обставин вчинення злочину.
Відповідно до ч.2 ст.186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а тому за сукупності обгрунтованих підстав підозрюваному може бути обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
У ході судового засідання сторона обвинувачення довела наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України та викладених у клопотанні. Сторона захисту не спростовувала у ході розгляду клопотання наявності зазначених ризиків. Так, суд вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки злочин у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_5 є умисним тяжким та корисливим злочином проти власності, після вчинення злочину підозрюваний з місця вчинення злочину втік та був затриманий на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, оскільки на нього вказав очевидець. Крім цього, слідчий суддя зазначає, що у підозрюваного немає стійких сімейних зв`язків, які б могли втримати його від втечі, оскільки, як повідомив суду сам підозрюваний у ході розгляду клопотання, він має 2 малолітніх дітей з попередньою співмешканкою, молодшій дитини приблизно 8 місяців та незважаючи на це, він почав проживати з новою співмешканкою, яка на даний час вагітна і їй скоро народжувати. Враховуючи те, що злочин вчинено з застосуванням насильства до потерпілого і підозрюваному відомі дані про потерпілого у кримінальному провадженні, а також, те що очевидець злочину проживає з підозрюваним за однією адресою, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Підозрюваний вчинив корисливий злочин проти власності, не має місця праці та не має стабільного доходу, його сім`я потребує коштів для утримання, оскільки дружина підозрюваного вагітна та не може працювати і у підозрюваного є також батько, який за станом здоров`я потербує лікування та догляду. Зазначене у сукупності дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити і інші корисливі злочини, перебуваючи на волі, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи обставини вчинення злочину, поведінку підозрюваного після вчинення злочину, відомості про його особу, а також наявність ризиків визначених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, які суд вважає доведеними та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід задовольнити.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, із застосуванням насильства. Враховуючи те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який є злочином із застосуванням насильства, і слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави при постановленні даної ухвали.
Керуючись ст. 193, 194КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Клопотання слідчого задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 06.02.2023 включно.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1