У Х В А Л А
19 грудня 2022 року м. Хмельницький
Прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме:
на сідловий тягач «МАN TGX 18.440» д.н.з. НОМЕР_1 , якийналежить на праві власності ТОВ «ОЙЛ-ІКС», адреса: Житомирська область, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49;
на напівпричіп «FELDBINDER» д.н.з. НОМЕР_2 , якийналежить на праві власності ТОВ «ОЙЛ-ІКС», адреса: Житомирська область, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на тимчасово вилучене майно.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 15 грудня 2022 року біля 19:55 год. на автодорозі в с. Антонівці, по вул. Хмельницькій, водій ОСОБА_4 , керуючи автопоїздом у складі спеціалізованого сідлового тягача «МАN TGX 18.440» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом «FELDBINDER» д.н.з. НОМЕР_2 , а рухаючись в напрямку смт. Ярмолинці, не врахував дорожньої обстановки та швидкості руху, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , 1969 р.н., місцевого жителя, який перетинав проїжджу частину зправа на ліво у невстановленому місці, поза межами пішохідного переходу.
Внаслідок ДТП ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди.
15.12.2022 слідчим відділу з розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого зокрема вилучено сідловий тягач «МАN TGX 18.440» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом «FELDBINDER» д.н.з. НОМЕР_2 який у подальшому було поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Хмельницькій області, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Шухевича, 120Д.
Сідловий тягач «МАN TGX 18.440» д.н.з. НОМЕР_1 2014 року випуску, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 16.03.2021 належить на праві власності ТОВ «ОЙЛ-ІКС», адреса: Житомирська область, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49.
Напівпричіп «FELDBINDER» д.н.з. НОМЕР_2 2005 року випуску, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 07.07.2022 належить на праві власності ТОВ «ОЙЛ-ІКС», адреса: Житомирська область, м. Житомир, вул. Івана Сльоти, 49.
16.12.2022 слідчим винесена постанова на підставі ст.ст. 98, 100 КПК України про визнання вищевказаних транспортних засобів речовими доказами, які у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вони єзнаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Прокурор просить накласти арешт на зазначені транспортні засоби з метою збереження речових доказів.
Володілець сідлового тягача «МАN TGX 18.440» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричіп «FELDBINDER» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 в судове засідання не зявився про розгляд справи повідомлений телефонограмою.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
З матеріалів клопотання слідує, що вилучений сідловий тягач «МАN TGX 18.440» д.н.з. НОМЕР_1 зберіг на собі слідову інформацію у вигляді механічних пошкоджень, які можуть бути використаними як доказ факту дорожньо-транспортної пригоди та мають важливе значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
А тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Отже, обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Щодо накладення арешту на напівпричіп «FELDBINDER» д.н.з. НОМЕР_2 , слідчий суддя з урахуваннм встановлених обставин проведення його огляду з участю експертів та позиції сторони обвинувачення, висловленої писмьмово, приходить до висновку про необхідність його арешту шляхом встановлення заборони його відчуження та розпорядження із поверненням його власнику, оскільки відомості про ненадання цього майна для проведення експертизи, знищення чи пошкодження відсутні.
Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести до втрати слідів дорожньо-такснпортної пригоди, ремонту або відчуження майна, що, в свою чергу, призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження.
Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково.
Виконання ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя